2 



Christopher Hansteen , 



i en Afstand af 15° fra Nordpolen. I den sydlige Halvkugle c) noget over 

 20° vest for Maghellans-Strsede (75° vest Ferro), og 16° fra Jordens Syd- 

 pol; d) den fjerde og stajrkeste Pol i Meridianen igjennem Celebes og Ny- 

 Holland (120° ost London eller 138° ost Ferro), og henved 20° fra Jor- 

 dens Sydpol.*) 



Imidlertid forlob et heelt Secnlum, i hvilket vor Kundskab om den- 

 ne for Naturforskerne vigtige Undersogelse var forglerat. Endelig vakte 

 Professor Wilcke i Upsala Naturforskernes Opmserksomhed paa dette inter- 

 essante Problem. Paa en af det "Kosmograpliiske Selskab" i Upsala ud- 

 givet to Fods Jordglobus havde ban eftcr Iagttagelser af Kapitain James 

 Cook paa dennes anden Reise omkring Klodens Sydpol i Aarene 1773 — 

 1774 antegnet den horizontale Magnetnaals Afvigelser, og deraf udledet 

 tvende Convergentspuncter for disses Retninger. Det ene laae under Van 

 Diemens Land, omtrent 20° fra Klodens Sydpol, det andet sydvest for Ild- 

 landet i en Afstand omtrent af 14° fra Sydpolen. Disse udgjorde Brsend- 

 pimcterne i en elliptisk Figur, betegnet "Regio magnetica australis"; det 

 forste betegnes: "Regio fortior", det sidste "Regio debilior". 



Ved Betragtningen af denne mrerkvserdige Opdagelse vaktes i Aaret 

 1807 hos mig Lysten til at opsoge den formodede Regio magnetica borea- 

 lis, med dens sandsynlige tvende Attractionspuncter, hvilket gav Anledning 

 til Udarbeidelsen af et i 1819 i det tydske Sprog udgivet Vserk: "Unter- 

 suchungen tiber den Magnetismus der Erde" med et Atlas fremstillende de 

 magnetiske Declinations-Kurver for forskjelligc Epocher imellem Aarene 

 1600 og 1787, og endelig til min fra 1828 til 1830 udforte Expedition til 

 det ostlige Sibirien, for nojere at bestemme Beliggenheden af den der for- 

 modede nordostlige Magnetpol. 



I. Den magnetiske Inclination i Christiania. 



Resultanten af de magnetiske Krsefter danner paa ethvert Punct af 

 Jordens Overflade en Vinkel mod Horizonten, Inclinationen; og et verticalt 

 Plan igjennem samme, en Vinkel mod den geographiske Meridian, Decli- 

 nationen, samt bar en vis Styrke, Intensitet. Erfaring viser, at disse tre 

 Storrelser ere foranderlige , idet de have a) en langsom seculair Forandring; 



*) Men i bans Tid manglede der endnu aldeles Iagttagelser i det store Ocean 

 imellem Asia og America, saavel som i det Kussiske Rige, saa at hans Antagelser 

 af Magnetpolernes Beliggeuhed, isser i den nordlige Halvkugle, maatte blive betyde- 

 ligt usikkre. 



