Om Ammoniakaliska Platinaforeningar. 



11 



fprening och ammoniak erholl ban Pt 2 2NH 3 , N H samt med oxalsyradt 

 ammoniumoxid ctt salt af formeln Pt 2 4 4NH 3 , N -C 2 H. 



Gerhadt undersokte afven den inverkan chlor utofvar pa den grona 

 och gula platinachlorurainmoniaken (Pt CI NH 3 ). Han fann att det grona 

 saltet forst bildar det af Reiset genom inverkan af platinachlorid pa den forsta 

 Reiset ska basens chloric! erhallna saltet Pt CI 2NH 3 -j- Pt Cl 2 samt sedan ge- 

 nom fortsatt reaktion Pt CLj 2NH 8 -f- Pt Cl 2 . Da clilor tick inverka pa den gula 

 platinachlorurammoniaken, erhblls ett med den sistnamnde foreningen isomert 

 salt, "tvafald chlorvatesyrad platinamin", hvilket salt ar chloriden till den 

 ofvan omnamnda nya basen. Af denna chlorid och salpetersyrad silfver- 

 oxid erholl Gerhardt ett nitrat af formeln Pt NH 3 2 N -\- 3H och af 

 detta sistnamnda salt och salpetcrsyra Pt NH 3 2 N a . Dessutom lyckades 

 Gerhardt framstalla ett oxalsyraclt salt Pt NH 3 2 , -C -f- 2 H, ctt sulfat 

 Pt NH 8 2 S, samt sjelfva basen Pt NH 3 2 -J- 2H. 



Det satt, pa hvilket Gerhardt tankte sig dessa och de fornt bekanta 

 ammoniakaliska platinaforeningarnes constitution, ar att de lata betrakta sig 

 sasom ammoniaksalter, uti hvilka ammoniakens vate blifvit substitueradt af 

 platina. Vi hafva redan forut sett att Reiset uttalat en sadan mening och 

 nastan vid samma tid skedde inom den organiska kemien en vigtig upp- 

 tackt, hvilken syntes gifva denna <\sigt stor sannolikhet. Vi mena Wurtz' x ) 

 upptackt af de organiska ammoniakbaserna och deras platinaforeningar, i 

 alia vigtigare egenskaper fullt analoga med motsvarande ammoniakforenin- 

 gar. Wurtz anser nemligen dessa organiska baser sasom ammoniak-mole- 

 kuler, uti hvilka viitet blifvit ersatt af alkoholradikaler. Pa samma satt aro 

 de ammoniakaliska platina, koppar och andra metallfbreningarne ammoniak- 

 salter, uti hvilka vatet blifvit partielt ersatt af metaller. De ethyl- och 

 methyl-ammoniakaliska platinaforeningarne aro enligt Wurtz ammoniak- 

 salter, uti hvilka vittet blifvit delvis ersatt af alkoholradikaler, delvis af 

 platina. 



Det ar viil bekant att Gerhardt konseqvent ur de principer, hvilka 

 han stallde i spetsen for sitt kemiska system, utvecklade en inom kemien 

 forut okand sats, att ett och samma element kan ega olika equivalentvigter. 

 I ofverensstammelse med denna lara antager Gerhardt att platina kan upp- 

 trada sa att saga i tvanne olika polymera modifikationer med olika equiva- 

 lent-vigter, nemligen sasom platinosum (Pt) och platinicum (pt 2 ), af hvilka 

 det forra ersatter en eqv. vate, det senare tva. 



Gerhardt antager endast fyra platinabaser nemligen: 



') Ann. de Chim. et de Phys. T. XXX, p. 443 (1850). 



