Om Ammoniakaliska Platinaforeningar. 



15 



chloren vara bun den i de Gros'ska sal tenia vid aramoniak under form af 

 chlorvatesyra. 



Utredandet af svafvelsyrans ocli chlorens forhallande uti salterna af 

 den Gros'ska basen blef uppgiften for en pa Kolbes laboratoriura af Grimm 

 utford undersokning. Grimm fann att Gros' uppgifter om det svafvelsyrade 

 saltets forhallande till barytsalter berodde pa ett rnisstag, att den Gros'ska 

 basens chlorid vid fortsatt och langvarig inverkan af silfvernitrat afgifver 

 hela sin chlorhalt till silfret, men vid forsta ogonblicket endast forlorar half- 

 ten. Vid undersokning af chloridens och sulfatets af platinamin forhallande 

 till silfversalt och barytsalt, fann Grimm att storsta delen af chlorhalten falles 

 ogonblickligen ur det forsta af dessa Salter och att ur det senare saltet 

 svafvelsyran icke falles ogonblickligen fullstandigt. Den asigt, som Kolbe 

 och Grimm utvecklade ofver de ammoniakaliska platinabaserna, fattas latt 

 genom foljande formler, hvilka de uppstallde for platinabasernas radikaler. 



Pt i 



Platammonivm ^ |N. Radikalen till den andra Reiset'ska basen. 

 Ammon-Platammonium ft \. Radikaleu tm ^ f orsta Reiset'ska 



H, 



basen. 



Oxyplatammonium g |n. Radikalen till GERHARDTS platinamin. 



H 4 N| Radikalen till de af Gerhardt 

 Ammoyi-oxyplatammonmm Pt O/N. framstallda chlorfria salterna a^ 



H 2 ) diplatina?nin. 

 „ 7 _ _ . Pt CI) Radikalen uti Gerhardts "tvafald salt- 



1 H 2 ) syrade platinamin". 



H 4 N| 



• Ammon-chlorplatammonium PtCHN. Radikalen till Gros' Salter. 



H 2 1 



R^ewskys foreningar anses sasom dubbelsalter mellan ammon-oxy- 

 platammonium Salter och ammon-chlorplatammoniumsalter. 



Jemfora vi dessa formler med dem, som forut blifvit af Gerhardt 

 och Weltzien framstallda, kunna vi icke misskanna att de fran typtheoriens 

 standpunkt maste anses sasom tecken till ett stort steg framat, enar de for- 

 klara de Gros'ska salternas forhallande till silfversalter och icke sasom 

 Gerhardts formler nodga till antagandet att tvenne ammoniakmolekiiler 

 kunna med en eqv. syra bilda nentralt salt. Man tvingas icke heller att 

 antaga sasom uti Weltziens formler nagon annan oxidationsgrad af ammo- 

 nium an ammoniumoxiden. Alia dessa svarigheter aro salunda upphafda, 



