Om Ammoniakaliska Platinaforeningar. 



85 



negativa amnen; uti det senare ar det deremot chloren som utvexlas 

 vid reaktioner. Den senare formeln tillkomraer saledes ifragavarande 

 forening. 



De hogst egendomliga, eliuru ingalunda ovantade reaktionsforhal- 

 landen detta salt visar, foranleder mig till nagra betraktelser, hvilka vid 

 vetenskapens narvarande stallning torde synas mindre sannolika, men 

 jag drager icke i betankande att liar framstalla dem, enar de aro af 

 den natur, att de genom experiment kunna vcderlaggas eller vinna be- 

 kraftelse. Vi se uti detta salt ett exempel pa ett salpetersyradt salt, uti 

 hvilket salpetersyran icke utbytcs vid dubbel dekomposition mot andra am- 

 nen. Vi hafva uti det foregaende sett ett likartadt fall uti nitratet Pt 2 

 4NH 3 , 4 N 3 H. Intet skulle hindra att antaga uti radikalen salpetersyra 

 och syre, savida icke det vore en motsagelse att betrakta ett salt sasom 

 radikal. Annu ett likartadt fall ar forut kandt inom den oorganiska ke- 

 mien, jag menar den serie af ammoniakaliska koboltforeningar, uti hvilken 

 Gibbs och Genth antaga en qvafoxidhaltig radikal och benamna Xantho- 

 kobolt-sdltnY. Dessa senare aro utan tvifvel intet annat an Roseokoboltsalter, 

 uti hvilka en af syrorna utgores at salpetersyrlighet. Dessa forhallanden 

 utvisa en hogst slaende ofverensstammelse med dem, som de sa kallade 

 nitroforeningarne inom den organiska kemien visa. Det ligger nara till hands 

 att fbrmoda det dessa foreningar, uti hvilka man velat se substitutions- 

 produkter, der radikalen N 4 ersatter vate, i sjelfva verket icke aro annat 

 an salpetersyrade eller salpetersyrliga Salter till kopplade organiska baser, 

 en asigt, hvilken mycket narmar sig Berzelii. 



3. Nitrochlorid-platinachlorid. Om en bet losning af foregaende salt 

 forsattes med platinachloridlosning, fri fran ofverskjutande syra, utkristalli- 

 serar, savida losningarne voro koncentrerade, vid afsvalning ett dubbelsalt i 

 form af en tung, citrongul fallning, bestaende af sma, men sardeles val ut- 

 bildade, rhombiska taflor. Saltet pressades mellan sugpapper och under- 

 kastades foljande bestammelser: 



a) 0,407 gr. gaf vid 100° uti torkskap 0,017 gr. H samt 0,1940 gr. Pt 

 och 0,4208 gr. Ag CI — 0,1040 gr. CI. 



b) 0,3415 gr. gaf 30,25 C.C. qvafgas, matt ofver vatten af 15° vid 744 

 m. m. bar.-tr. (t. 12°). Detta ar uti vigt 0,03454 gr. N. 



c) 0,1785 gr. gaf 15,9 C.C. qvafgas, matt ofver vatten af 18° och vid 

 74G m. m. bar.-tr. (t. 12°). I vigt ar detta 0,01795 gr. N. 



Beraknar man dessa viirden uti proccnt, erhaller man: 



