Om Ammoniakaliska Platinaforeningar. 



115 



af manga audra fleratomiga baser. Det skulle vara alldeles oniojligt att for- 

 klara detta genom att harleda basen af typen ammoniuraoxid. Alldeles Of- 

 verensstammande med den asigt, som min formel for Gros'ska basen uttryc- 

 ker, ar att af alia basiska Salter finnes icke ett enda, som innehaller endast en 

 eqv. syra eller negativ bestandsdel pa en eqv. bas. Detta forklaras nemli- 

 gen deraf, att af basens fyra frandskapsenheter tillhora tvenne ammonium- 

 oxid, som aldrig bildar basiska Salter. Ett annat stod for min asigt att en- 

 dast tvenne molekiiler ammonium forekomma i basen fmnes uti sammansatt- 

 ningen af platinachloridens foreningar med basens chlorid och nitrochlorid, 

 emedan dessa Salter innehalla endast tvenne eqv. platinacblorid. 



Ett faktum, men ocksa endast ett, hvilket knappast kan forklaras af 

 den formel, hvilken jag gifvit basen, ar det basiska sulfatets Pt 2 4NH 3 , 4 

 S 3 H 4 forhallande till barytsalter, for hvilket jag uti det fbregaende har 

 redogjort x ). 



En svarighet medfor den ofvan uppgifna formeln for Gros'ska ba- 

 sen och denna be star deruti, att man icke kan inse hum en enatomig ra- 

 dikal sasom ammonium kan, ehuru kopplad med en annan fleratomig atoni- 

 komplex, forfara att vara kemiskt verksam. Det \ ill nemligen af de pa 

 den sista tiden utbildade larorna om kropparnas atomigliet synas som om 

 ammonium, i fall det kopplas med en annan radikal, maste forlora all dispo- 

 nibel frandskapskraft, hvilken anvandes for att sammanlialla de begge radi- 

 kalerna till en ny atomkomplex. Ehuru dessa laror aro i hog grad loc- 

 kande och verkligen gifva en god forklaring for de kemiska forenin- 

 garues uppkomstsatt och basicitet, maste man dock erkanna att gan- 

 ska manga inkast skulle kunna goras 2 ) emot dem. Jag liar derfore 

 icke pa fullt allvar vclat efter dem transformera den formel jag gifvit 

 den Gros'ska basen, ehuru detta ar belt latt sasom jag har vill visa. 

 Om man nemligen antager att basen icke ar platinaoxidulamid kopplad 

 med ammoniumoxid, utan i stallet platinaoxidulammoniak forenad med 

 2 N H 3 0, hvilket sker endast genom en ofverflyttning af tvenne eq\ivalen- 

 ter vate, erlnilles en formel, hvilken forklarar lika mycket som den jag 

 forut uppgifvit och clessutom anger en grand for basens fyratomiga natur. 

 Formeln blir nemligen med denna foriindring 



^j(H 3 N) 2 "(H 3 N) 2 0, +2H 



') Pag. 68. 



2 ) Sasom ett exerapel vill jag endast framMlla att mattade fijreniugar, hvilka 

 blott innehalla euatomiga radikaler, kunna inga foreningar med hvarandra (t. ex. 

 salterna Ag N-p-^S ^ Y > 2 Ag N-|- Ag J samt surt attiksyradt kali o. s. v.). 



