123 



Lindrar att betydliga och intressanta olikheter göra sig märk- 

 bara mellan Hororna i olika land. Om vi tills vidare frånse 

 Orönland, så visar en blick på de noggrannt undersökta landens 

 kolumner i öfversiktstabellen 1, att artantalet aftager i samma 

 mån man nalkas polen. Visserligen äro de sydskandinaviska 

 landen i allmänhet bäst kända, men äfven de norr om pol- 

 cirkeln belägna hafva varit föremål för tillräckligt ingående 

 studier för att icke tillåta något tvifvel om de nordliga Ho- 

 rornas relativa artfattigdom. Mot 390 arter i Sverge och 332 

 i Norge hafva Spetsbärgen att uppvisa endast 88 arter. Så- 

 ledes mindre än fjärdedelen ( = 22*6 %) af antalet i Sverge. 

 Något flera eller 104 (= 26*7 %) äger N ovaja Semlja och från 

 Luleå Lappmark äro redan 161 (— 41'3 %) kända. 



De flesta släkten uppträda i områdets nordligaste delar 

 med färre arter än längre söderut, men i afseende på artantalets 

 aftagande mot norden visa de särskilda släktena dock betyd- 

 liga diflerenser. Ofversiktstabellerna I och II äro upplysande 

 i detta hänseende. Det på arter rikaste släktet är i alla nog- 

 grannare undersökta land Cosmarium. De flesta eller 126 

 species anträffas i Sverge, utgörande 32*3 % af hela antalet 

 desmidieer i detta land. Spetsbärgen äga 44 arter, hvilket 

 utgör jämt hälften (50 %) af dess flora. Procenttalen ^) växla 

 mellan 27*8 i Finnland och 50" o för Spetsbärgen samt 50" 9 6 

 för Novaja Semlja. Mellan dessa extremer ställa sig procent- 

 talen för Sverge 32*3, för Luleå Lappmark 32*9, Norge 35*2 

 och Sibirien norr om polcirkeln 39*6. Till orsakerna för Finn- 

 lands låga och Norges höga ställning i serien skall jag åter- 

 komma. 



Näst Cosmarium är Staurastrum artrikast med ungefär 

 samma procenttal i de kontinentala delarna af området äfven- 

 som på Novaja Semlja. Dessa tal variera nämligen mellan de 

 trånga gränserna 21'15 i sistnämnde land och 22*29 i Norge, 

 men stegras däremot på Spetsbärgen till 27*2 7. Här intages 

 tredje rummet af Euastfurn, hvilket släkte i öfriga närmare 

 undersökta land ter sig artfattigare än Clostei^iiim. 



På grund af den olika rol släktena spela i de sydligare 

 och nordliga florornas sammansättning kunna de grupperas på 

 följande sätt: 



O Det tal, som uttrycker ett släktes artantal i ett land i procent af 

 det ifrågavarande landets hela artantal, kallar jag för korthetens skull 

 släktets procenttal. 



