127 



Andra åsikter förfäktas däremot i denna fråga af Kling- 

 GRÄFF, Blytt m. fl. Blytt kriticerar de olika medel, ge- 

 nom hvilka växterna utan människans åtgörande kunna tänkas 

 öfverskrida större haf, nämligen vindarne, hafsströmmarne och 

 fåglarne, samt kommer till den slutsatsen, att hypotesen om 

 den grönländska florans invandring öfver hafvet stöter på be- 

 tydande svårigheter. Han fäster däremot uppmärksamheten 

 vid den landförbindelse, som redan af tidigare forskare antogs 

 hafva existerat mellan Grönland och Europa öfver Island och 

 Färöarna, och antager, att de grönländska växterna på denna 

 väg invandrat från Europa. Denna teori förklarar på ett ut- 

 märkt sätt den grönländska kärlväxtflorans sammansättning och 

 vinner i sannolikhet genom det jämförelsevis ringa djup, som 

 oceanen äger på sträckan mellan Grönland och Europa. Största 

 djupet utgör nämligen här endast något öfver 300 famnar. 



Betänker man nu, att desmidieernas bräckliga organismer 

 äro utpräglade sötvattensformer, för hvilka beröringen såväl 

 med hafsvattnet som med det skarpa innehållet i fåglarnas 

 tarmkanal måste medföra en ofelbar död, så drifves man till 

 antagandet, att desmidieerna ägt ännu färre medel än de högre 

 organiserade växterna att transporteras öfver stora haf. För- 

 nekar man möjligheten af dessa tvenne transportmedel, så åter- 

 stå vindarne, drifisen och fåglarnas fjäderbeklädnad såsom före- 

 gifna förmedlare af vandringen öfver hafvet. Men den stora 

 betydelse, man stundom velat tillmäta dessa, har på senare 

 tider på olika grunder förnekats. Sålunda har till exempel 

 R. Hult -) genom direkta iakttagelser funnit, att »mossornas 

 spridning öfver långa sträckor är o\äntadt betydelselös», en 

 uppfattning, som väl öfverensstämmer med den, till hvilken 

 Blytt kommit genom en teoretisk betraktelse af de förhållan- 

 den, i hvilka kryptogamernas sporer befinna sig i naturen och 

 däraf betingade svårigheter att af vindarna föras upp till de 

 högre luftlagren. Att drifisen utgör en förmedlare af växt- 

 utbvtet mellan skilda länder är otvifvelaktio-t, men icke dess 

 mindre kan isen endast med svårighet användas vid förklaringen 

 af en hel mängd desmidieers invandring till Grönland. Med 



') A. Blytt: »Die Theorie der wecliselnden kontinentalen und insu- 

 laren Klimate» i Englers »Botanische Jahrbiicher^. II Band. Leipzig- 

 1882, pag. 40 och följ. 



^) R. Hult: »Mossfloran i trakterna mellan Aavasaksa och Pallastun- 

 turit» i Acta Societatis pro fauna et flora fennica. T. III, N:o ], pag. 18. 

 Helsingfors 1886, 



