4rr 

 o. 



TUMLARE. 



DELPHIN US Phocaena. Marsvin. Pä Finska Merisiha. 

 Pä Fr. Marsouin. Pä Eng. Porpoise; pä It. Porco pesce. 

 Pä T. Braunfisch, Meerschwein. Pä N. Nzse. Grönl. 

 JNisa. Pä Isi. Ptrunskop , Hundfishur. Pä Rysk. 

 Morshaja - Swinja. 



Kröppen är nästan käggle- formig 5 Ryggen bred 

 och Trynet trubbigt. 



I/iw. Syst. Nat. Ed. Gmel. x. p. 22g. Gl. 1. Mammalia. OrdL 7, 

 Ce£e Faun. Sv. p. 5r. — Rete. Faun. Sv. n. 57- — Arted. gen. 75. Syn. 

 104. — Aldrovand. Pisc. p. 719. — (pteKOCtPM Aristoe. lib. 6 c. 12 - 

 la Ce'pede Hist. n. des Cetacees 2. p. 1213. — Cuvier Tabl. Elexn. p. 175. 

 — Menag. d. Mus. d'Hist. nat. p. 66. — Bloch Fisch. Deutschi. 5. p. 119. 

 t. 92. — Pennant Britt. Zool. 3. p. 61. — - Klein miss. Pisc. x. 24« 2 - st6. 

 t. 2. A. B. 5. B. Anders. Isl. p. 255. — Crantz Grönl. p. i5i. — Egede 

 Grönl. p. 60. Act. Nidras. 2. p s58. — Nat. Hist. Saelisk. skr. 2. 2. p. in. 



kroppsmassorne af Elefanten, Hippopotarnen, NosliörniH^ 

 gen och Oxormarne, eller de uräidriga lemningarne af 

 jätte*lika varelser, längesedan försvunne frän jordens yta, 

 huru mycket mer kunna vi förvänas vid ätankan af de o* 

 fantliga Hvalarne, som dväljas i Oceanens sköte. I allmän- 

 het ojemförliga i storieken med andra djur-rikets alster , 

 frän hvilka de utgöra en egen naturlig flock, äga de myc- 

 ken yttre likhet med liskarna, hvaribland de mindre natur- 

 kunnige länge räknat dem. Deras stora hufvud är iika sä 

 litet afskildt frän bälen genom en smalare hals, hvars kno- 

 tor äro rnerendels liksom sammanvexta; skapade nästan 

 som odelta simfenor, dölja deras korta och plattade ar- 

 mar alla de leder hvaraf de äro sammansatta linder huden, 

 och utan bakfötter ända sig de bakre köttmassorna af den 

 afsmalnande bälen med ett slags stjertfena. Men detta lika 

 utseende oaktadr, är ätskillnaden icke mindre stor an märk- 

 lig; ty denna fena som slutar stjerten, är icke vertikal som 

 hos fiskarna, utan vägrät, och dess rörelser i vattnet ej 

 s idverts utan uppifrän och ned, eller tvertom. Da vi der- 

 jemte läna blicken ät Hera andra kännetecken, se vi snart 

 huru Hvalarne närma sig tili de däggande djuren. Deras 

 fester födas lefvande, och näras i början med modersmjöl- 

 ken frän 2:ne vid sidorna af buköppningen sittande spenar. 

 Hvalarne andas lüften medelst strupe och luftrör som föra 



