7^ 



TU ML AR EN. 



dem, äro de ocksä säkra förebud för annalkande stormar, 

 da de med pilens fart skynda mot det väderstreck, hvar- 

 ifrän ovädret kommer. 



De äro temligen seglifvade, och vlsa det ander flera 

 timmar sedan de blifvit upptagne eller pä landet uppdrifne. 



Pä somliga trakter af hafven ser man dem allmännare 

 tmder vintermänaderne, pä andra i talrikare mängd som- 

 martiden. Sjelfve tyranner öfver de smürre fiskarna, mäste 

 de ocksä erkänna somliga af de större djuren för sina. 

 Sädan är i synnerhet en af filäsame (Physeter microps), 

 hviiken, ehuru af deras egen familj , förföljer och uppfra- 

 ter dem. Och hvilken olycka ha de icke att befara frän 

 Fiskares nät och harpuner, som gäcka deras snabbhet alt 

 pä djupet söka sin räddning. Det är egentligen für Tra- 

 nen, innehälien i det tjocka späcket under huden, sorn de 

 nu för tiden fängas af Holländare, äfven som af äboer vid 

 Norrska kusten och nära Danska Sundet. Emedlertid var 

 äfven köttet, som i smaken säges likna det af Sjöfägel, 

 fordom en Kunglig rätt i England, ännu i Henrik VUI'.s 

 tid; och en författare under Elisabets omtalar, huru ett 

 sädant djur, fängadt för Hertigen af Norfolks räkning, och 

 som delade det med sina vänner, äts bäst med Forpesse- 

 sauce, tillredd af ältika, rifvit blöd och socker. Grönlän- 

 darne, som räkna Tumlaren bland deras läckerheter, göra 

 sig mindre möda med anrättningen. De förtära köttet bade 

 kokt och stekt, sedan det likväl förut, genom en grad För« 

 ruttnelse blifvit mörare. Dessutom röka de det och äfven 

 nedsalta, ora tilifälle sä medgifver. Pä Newfoundland skall 

 ett slags Metvurst tillred as af köttet. Men Grönländaren 

 häller ocksä det rä skinnet tili goda med derpä sittande 

 spack, som tillika förser honom med Lampolja , ehuru luk- 

 ten deraf är odräglig. Sjelfva inelfvorna skrädas icke som 

 närings-ärnne, och senorna äro materialier för brukbara 

 streck och bindslen. Sä iär nöden, och utan tvifvel smaken, 

 en del af värt slägte att begagna hvad andra förkasta. 



Tab. — i. Djuret, tecknadt efter näturen. — a. Ske- 

 leitet kopieradt efter La Cipedes Hist. nat. des Cetacees. 

 — Det vidsatta alnmättet visar den naturliga storleken. 



