74 »ELF IN EN. 



det fortrolighet, och detta gaf utan tvifvel Ursprung tili 

 . sagor, hvaraf verkligheten den tiden icke borde bestridas. 

 Sädan är Naturens Delfin. Poeterne skapade sig en 

 annan. «De gamla Grekerne, säger en förträfflig författare, 

 kände Delfinen, men deras Migk poetiska falienhet för- 

 ledde dem att mala honom annorlunda an han är, och 

 deras reiigions-moral hade nödigt att omskapa honom. Den 

 Grekiska Mytologien, mängfaldig och vidtomfattande som 

 den vackra naturen, hvilken gaf den upphof, borde tili? 

 välla sig alia varelser, äfven Delfinen, som med förändrade 

 egenskaper likväl bibehöll sin form. Det är icke Mytolo- 

 gien som gjort bildstrecken onaturliga, de ha blifvit med 

 tiden förbytte genom Bildhuggeri Konsten ännu i sin barn- 

 dom, icke längt efter slutet af den sä kailade Heroiska ti- 

 den i Grekland. Apollo dyrkades i Delphos under namn 

 af den Delphiska (DeJpMnios) och Pythiska ; ty Guden, 

 sade man, hade visat sig under skapnad af en Delfin för 

 de Creter, som han förmädde att landa vid den Delfiska 

 stranden , och hvilka der grundlade verldens mest berömda 

 Orakel. Apollos Tempel pryddes symboliskt med Bilder af 

 Delfiner, och som detta skedde i Konsternas första älder, 

 är icke underligt att de foga liknade naturen, men voro 

 ickedessmindre genom Oraklet heliga. Man säg derföre 

 pä gamla roinnesmärken, hvad de modernare äfven bibe- 

 foällit, Delfinen sällsamt förestäljd med stört hufvud , öppet 

 gap, upphöjd stjert, o. s. v. Sednare tiders Artister, ehuru 

 skickligare , ha ändä icke vägat att förändra formerne efter 

 naturen utan blott sökt att försköna och göra dem firiare. 

 Säledes ha häfdatecknarne omtalat, poeterne besjungit och 

 folken helgat Delfinen är den Gudomligliet som de dyrka- 

 de — Apollo, Bacchus, Neptun — AUa tilihörde den. Op~ 

 •pian kailade honom Hafs- Jupiters tjenare, och Hieros Ich- 

 tys var hans allmanna namn hos Grekerne. 



Det mä lemnas derhän, hurovida Delfinen tillika med 

 Svanen gifvit första iden tiil fartyg, men han hölis eroed- 

 lertid sjelf för en sinnebild af Hafvet. Kärleken iöreslälJtes 

 med en Delfin i den ena och en blomma i den andra ban- 

 den, för att beteckna dess välde pä det torra och under 

 böljan. En Deifin lindad omkring en treuddad gaffel be : 

 tydde handelos frihet. Hans bild ses pä mänga antika mynt. 

 Gaulernes anförare brukade Delfinen som emblem ; hans 

 namn skänktes ät ett stört Landskap, och har burits af höga 

 värdigheter; och sjelf lyser han bland Konstella ticnerne. 



