4^ ALLMAN P AD D Ä. 



Sä snart honan skiljt rornsträngarne ifrän sig, blifva 

 de liggande, och börja genast att tilltaga i vidden. Eiter 

 nägot roer än en vecka äro de redan dubbelt tjockare, 

 och efter 18 da gar är fostret bildadt, som kort derpä fritt 

 Iran sitt slemmiga omhölje visar sig i vattenytan, och under- 

 gär smäningom en Hka förvandling som den vi förut vid 

 den Ätliga grodan omtalat, tills Paddungen, aildeles ul- 

 bildad, uppkrälar, ofta tusentals, ur sitt sumpiga Ursprungs» 

 näste, för alt söka sig en fristad pä det torra. 



Paddorna nara sig, likt h la familjen, af Insekter, 

 Maskar, Larver och Sniglar Mot den instundande natten 

 lernna de sina gömställen för att pä fria faltet söka sina 

 fördelar. I regnigt och svalt väder kunna de ocksä visa 

 sig midt pä dagen, bland högt gras och i skogar der tili— 

 räcklig skugga och fuktighet firmes. Vissa stinkande vex- 

 ier säsom Surkuüor, Paddörten, Odörten *) m. Ii sägas 

 utora maskkräken äfven tjena dem tili föda. Sä väi vingade 

 som andra smäkräk fängas af dem pä ett sätt som är Am- 

 Fibierne eget. När de fätt deras rot i syne,skrida de alit 

 aärmare och med fästad starrblick iiksom syfta ät föremä« 

 let, hvilket de, ofta pä temligt afständ, fänga med den 

 klibbiga tungspetsen , hastigt som blixten utskjuten. Dess 

 rörelser ske da Iiksom i halfcirkel, helst tungroten synes 

 fästad framtill i undre käken och spetsen invikt mot sval- 

 get. Denna egenskap att efter utseendet fixera objektet 

 och med ojemnförlig qvickhet göra sig deraf mästare, mä 

 gifvit anledning att förmoda en viss tjusningskraft hos dessa 

 djur **) : en uräldrig ide , hvaraf vissheten torde förtjena 

 att nogare bestämmas. Man «akna icke uppgifter oin Pad- 

 dor, som I graset under bistockar liggande, i deras öppna 

 svalg Iiksom nedkallat de pä fiustret sittande bien; och 

 hvilket äfven gifvit orsak tili anvisning om bigärdars ren- 

 hällande frän ogräs och skuggande vexter. 



Efter fyra ärs förlopp ernär Paddan först förmäga att 

 föröka sitt slägte. Hanarnes antal torde vara talrikast, och 

 man har anmärkt 12- .4 samlade kring en .enda hona. 7. 

 Munter öppnade pä en gärig flera hundrade Paddor, utan 

 att finna annat än hansr ibland dem. Möjligtvis beror detta 

 af stallet och andra orsaker, kanske äfven af ärstiden. Hvad 



*) Kallas derföre pä Franska Persil-du Crapaud. Geojfroi Mat. med. 

 12. p. i48. 



*•) «Insecta in fauces fascino reyocat». v. Linne» 



