ORRE. 



45 



Det är att märka att fä'ngade Örrar. ännu helt skogs- 

 vilda, kunna ocksä utkläcka ungar, blott de hällas skiide 

 frän andra fäglar. Likväl är det säkert, att sä väl sädane 

 som verkligen hemtamda, kunna icke förmäs dertill, om 

 de under tak i kammare inneslutas; men hällne, som of- 

 vanföre sades, liksom i fria lüften, synas de förgäta att 

 de äro fängar. 



Troligen tjena dock dessa försök blott tili nöje för e- 

 gentligen nägon Fägelälskare, Kunde man i stallet för vä- 

 ra Höns införa eller tillika med dem fostra Orrar allmänt 

 vid gärdarne, sä kostade de väl mindre att underhälla; 

 men förökandet af deras slngte fordrar sä mycket större 

 möda. Föijaktligen kan man icke lofva sig deraf nägon 

 allmän nytta, sä mycket mindre, som farhägan är icke o- 

 grundad, att företaget künde blifva fruktlöst omsider ge- 

 nom heia kullens bortrymmande. 



Tab. — föreställer,, i en efter vidsatt skala minskad 

 storlek, en Orrtupp med sin Höna, som de allmännast f@- 

 rekomma, 



