62 



REN*. 



och äterfä dem liksom de andra , ehuru äldre Skribenter 

 {Scheffer , Ruldeu m. fl.j ha föregifvit motsaisen. De blif'va 

 dock af en liksom porös are sammansättning. 



Alt Renar äro ocksä ibiand de vandrande djuren, hvil- 

 ka pä vissa orter, särskiJta ärstider, flylta tili aflägsna trak- 

 ter, besannas kring nejden af Hudsons bay, Labrador och 

 Newfoundiand i Norra Amerika. 810000 samlade i skoc- 

 ken, begilva de sig i Mars och April mänader frän Korr 

 tili Söder, samt äterläga Norrät den löljande hosten. Det 

 är under dessa flyttningar, som de i myckenhet blHva er- 

 tappade, dels pä Landet genom skott ochsnaror; dels pä 

 floderne, öfver hvilka Renhop&rne simmande, tili beiyd- 

 ligt antal med spjut fällas af de i Kanoer sittande India- 

 ner. Desse torka köttet i rök stdan benen bliJvit frän- 

 skilda , och sedan föryttra det äfven som Tungorna. Tal- 

 gen samlas särskilt i biäsor, hvilka säljas tili Engelska Ko- 

 lonister för bruk i koket som smör i siekpannan. Skin- 

 nen utgöra utom hembruket tili kläder, en icke ringa 

 Handelsvara, pä samma sält som för Koräkerne i Norra 

 Asien, hos hvilka flera 1000 Renar sägas öfta vara en en- 

 da persons egendom. Men ehuru desse, liksom Samoje- 

 derne, väl känna bruket af Renen säsom dragare, och af 

 dess skinn tili kläder, värda de sig icke mer än GrönJän- 

 dare och Eskimäer om delta nyttiga djur, och veta icke, 

 att pä vära Fjällboers vis begagna dess afkastning hvarken 

 tili iöda eller vinst, medan det lefver. Lappen deremot, 

 lika naturens barn som desse, men mera mild och ordent- 

 ligare samhällsmenniska, omgifven af sina Renar, som göra 

 hast och ko, och fär och get för honorn umbärlige, synes 

 sakna intet för sin bergning och sjelfbeständ. Agare af 

 5oo 1000 stycken, mä han kallas förmögen, sä mycket säk- 

 rare som den summa han har, kan ränta honom hälften 

 sä mycket ärligcn, utan särdeles möda. Emedlertid njuter 

 han, pä den ofruktsammn , länge frnsna heden, ett orub- 

 badt sinneslugn , bäfvar icke för larmtrnmman eller krigets 

 äskor; han känner icke tyngden af det ok som trycker 

 Landtbrukaren ; fruktar icke för rän och brand ; är oknn- 

 nig om de tusentals krämpor, som äroandra i inbillningen 

 sällare folkslags ägodel. -~ Med ett ord, hanärsäkert icke 

 mindre lycklig än han är rik, icke Jvr mängden hau kan 

 äga, 11t an för de fä behof han har. 



Tab. 57. Föreställer, efter bifogad skala en Renoxe, 

 — och 38. En ko och kalf af samma slägte. 



