58 



HEK 1 . 



I färdighet att simma öfver elfvar och smä sjoar, ef- 

 tergifva Renarne icke nägot fyrfotadt djar. De hälla sig 

 under detta, högt i vattnet, och deras breda klöfvar sy- 

 nas härtill mycket behjeiplige , äfven som de tjena dem 

 linder löpandet pä snöskaran att icke nedsjunka. IVIan har 

 an markt det besynneriiga hos gamla Renar, att vid de till- 

 fällen när de yngre icke väga sig i vattnet, fastän dertill 

 nödgade, de äldre simma genast öfver och med deras läte 

 iiksom locka de mindre dristige; och da desse ändtligen 

 utkomma , ställa de sig i'rämst för dem ^ hvilka säledes efter- 

 lölja sina ledare. 



Sträckan af de Lappska Fjällen, ifrän de Södra trak- 

 tern© tili Hvita Hafvet, utgör i längden omkring 100 rnil, 

 ©ch i bredden, frän fjällryggen tili skoglandet, 12- 15 mil. 

 Blott nägra veckors sonn mar synes en alltför kort tid för 

 nägon uppodling, och hvilken ödemark skulle icke här 

 företesig, om Lappar och , liksom för deras skuld, Re- 

 nen icke gäfvos? detta enda djurslag, som uppfyller alla sin 

 Husbondes behof, som närer, ^kläder och tjenar honom, 

 ©ch allt utan att äterfordra nägon omsorg eller trägen om- 

 värdnad, om ej den att hMlas tillhopa. Säsom Iiasdjur be- 

 traktad, äger väl knappast nägot annat i flera afseenden, 

 foxeträde för Renen. 



Likväl hafva icke Lapparne en uteslutande rätt tili 

 Itonom. De fleste ofvan Norra Polcirkeln spridde menni- 

 skovarelser, Grönländaren, Eskimäern, Samojeden, Tun- 

 gusen, Ostiaken, dela detta ägande med dem. Sjelfva det 

 ©befolkade Spitzbergen, i3 grader ofvan Polcirkeln hyser 

 honom ensam bland de fyrfotade, med hvita Björnen och 

 Räfven, lika som Norra Amerikas strängare klimat, fast 

 vid lägre Polhöjder an bade Europas och Asiens. Men 

 man torde icke misstaga sig ? da man anser honom vara > 

 anom Lappmarkernes gränsor mera än annorstädes, egent- 

 ligare föremäl för Inbyggarnes hushäilning *)» 



•) Det ar alltför sannoh'kt, atE Renen, fastän nu mera inskränkt inom 

 gränsen af de kallare Himmels-strecken , fordom, i Europas vilda-re 

 älder, äfven funnits, i Tysklands stora skogar. Julius Cesar i 6:te 

 Boken af sina Comm. de hello Gallico, ger dertill den första anledning; 

 och Gaston Phcebus, Herre tili Foix , beskril'ver änn« i4oo ar senare, 

 inycket tydligt, Renen säsom ett Vildbräd, befintligt i Frankrike, at- 

 minstone i grannskapet af Pyreneerne. Flera sekler har man redan 

 äer saknat honom sasom vild, ehuru icke sällan försÖk blifvit gjorda 

 als liksom pä nytt naturalisera Uonom. Historien visar, att Konung 



