VAN L I G SYRSA. fi 



Syrsorne alska icke gerna torrföda, uian fielst den fuktiga 

 sasom köttspad, diskvatten, deg in. m. , och i brist af an- 

 nat inHnna sig pä väta kiäder och skor. Det pästäs, att 

 de icke sämjas i sällskap med Blaltor, ehuru äfven lika i 

 lefnadssättet och sederne, 



Syrsornas plats i Naturens hushällning ar dock visser« 

 ligen icke förgäfves , fastän de plandra vära matförräd 

 och icke gynna vär hörsei organ. De gamle hade likväl 

 ett ordspräk, som parade Syrsans Jjud med Grodans qvä- 

 kande, för att ntmarka de niest oiika föremäl, da de til- 

 lika gäfvo Syrsorna förtjensten, att soin angenama spet- 

 män locka tili söran *). Men sä oiika har tycket varit. 

 Man tilldelade dem äfven samma egenskap som Spanska 

 flugor, och den, alt bota krämpan som kallades heliga el- 

 den, Demi genom kiäkens söndergnuggande mellan h än- 

 dern a **). Kanhända , / vore de slutiigen icke sämre föd- 

 ämae än de som jemte heia Syrse - och Gräshoppe-famiijen 

 sattes pä Israeliternes matlista af deras berörnde Lagstifta- 

 rc t); och än i dag cätas af Araberne, sä väl som det f'or« 

 dorn skedde af den ropande i öcknen. 



Att förekomma besvärligheterne och ofoget af en öf- 

 verlagsen mängd Syrsor der de inncästlat sig > har man före- 

 slagit, dels, att genom kokhelt vatten, gjmit eller irspru- 

 tadt i deras kryphäl, utöda dem; deis att mata dem tili 

 döds med kulor elier piller af Arsenik, blandad med rif- 

 ven morot och hvetemjöl. Ett mindre vädligt medel att 

 fcunna allmant begagnas, torde finnas i mjölk kok id med 

 rötter af näckblomrn-e-örten. Ändtligen sägas qvistar och 

 bark af Asp , instuckne i Syrsornas nästen, forma dem att 

 aflägsna sig. 



*) «ob acnfnm moliiter Stridoren! , conciliando soinno a delicatis horal« 

 mbÖH expetitur.» Aldrovand, de las. p. 444. 



**) Plinius , Scaliger. 



t) 3 Mos. Bok. II. v. so, 21. Atta flygancfe krSft med fyra fötter 00h 

 ä:ne baktill hoppande voro tülatne, men deremot de endast pa 4 

 gäende, fösbudne. Som likväl knappt nigra Finnas med mindre än 

 sex, borde förmodfigen alla som icke hoppade, ans^s för en sryggel- 

 se. Bland de f'örre nämnaj Arbe , Saleam , Hargol och Hagah kvar 

 med sin art, sasom laglikmä'fig iöda , och desse 4 voro Grjllus, L,0~ 

 custa, Truxalis och Acheta. 



