MULLVADS-SYRSAN. 



A C H E T A gryllo - talpa. Jordkräfia. Pä Fr. Tattpe- 

 GriüoJi, Courtilliere ; pä Eng. Mole- er ich et, Fen- cHcket , 

 Eve churr ; pä T. Maulwurfs- grille ; pä It. Zuccara. 



RyggskÖlden är rundad. Vingarne längre än 

 räckskalen och an da sig i länga spetsar. Fram- 

 föt Lerne äro utbtedde, lyckte (palmaii) och 

 fmt ludne. 



Linn. Syst. Nat. Ed. Gmel. r. 5- P- 2059. Faun. Sv. a. 866. (Gryllus 

 Oryllotalpa.) Gl. 3. Insecta Ord. 2. Hemiptera. — .F«&r. Sp. Ins. (Cl. 

 2. Ulonata). — Tie Geer Mein. 5. p. 507. — Roesel Ins. bei. 2. p. 89- 



j5, — Geojfr. Ins. 1. 387. 1. — Geodart. Belg. 1. 163. — Aldrovand. 

 Ins. p. 57i. — Bartholin. Act. Haföa. 4. p. 9. — Ephemer. N. G. dec 

 2. 1. p. i54« 



Med kännetecken som bestämma Syrsans slägte , moter 

 oss äl'ven denne art ibUnd vära inländska, eluiru endast 

 sedd hos oss pä Skänska slä tlbygden , ännu allmännare 

 känd som skadedjur i Sydligare Europa och Norra Ame- 

 rikas uppbrukade trakter. Genom sin storlek nästan öfver- 

 träftande de fiesta af vära skridlan, om vi undantaga kräf- 

 torna , sä vida ock desse böra föras tili Insekterne, säe« 

 ker den billigt uppmarksamhet , sä vä! iom det sällsamma 

 i formen af dess 'emiuar, hvükas betraktande erbjader 

 oss ett af de bevisen hur u undransvärda Ii!; h et er trnifas i- 

 bland de Jefvande varelscme, ehuru viöt ätskilde pä Na- 

 tui üngens stora tafla. Ferra utes Imperati , för ärhundra- 

 den tillbaka märkvärdig forskare af naturens alster, var 

 den forste som med en kännares blick beundrade Mull- 

 vads-Syrsan , och med titel af Talpa Insectum först anteck- 

 nade den, som sedan icke knnnat tindgä tri nogare gransk- 

 mng af Djur-anatpmen och Fysiologen tili utredandet af 

 dess historia, hvaraf följande mä ans es det vigtigaste alt 

 bifogas den afbiid som vi nu iemna. 



Utkiäckt af det ungefär Jaelrunda, glänsande och gul- 

 bruna egg af ett hirskorns storlek, som blifvit lagdt i hög 

 med Hera hundrade uti ett ander jordytan tillskapadt näste 

 elier häla, hvaruti de, enligt Roesel Jigga vid pass en mä- 

 nad oförändrade, visar sig det framdeles jätteiika kräket i 

 början icke större an en liten myra. Bostäliet, valdt an- 

 der grästorfven, förser den späda afveln med tidig föda 



