7 6 



MULLVÄDS - SYRS Alf. 



idislande djuren. Ehuru denna tanka, jemförd med ©r- 

 dets egentliga bemärkelse, stundom sederrnera blifvit Vag" 

 löjligad, hafva likväl f'ortsatta tön, sä väl pä en annan af 

 samma slägte, som pä Hera insekter af olika fiockar/ be- 

 traf tat verkligheten af ett dylik slags förrättning hos dem *). 



Om nägot ovanligt företer sig vid parningen af detta 

 Insekt-slag, har hittills icke blifvit anmärkt. Den sker e- 

 medlertid före inträdet af sonimaren, och genast under 

 bördiga tillständet tillreder honan det näste som skall ba- 

 vara hennes afiöda. Hon gräfver da en häla af z tums 

 längd i jorden, en tver band djupt under ytan pä det 

 sättet, att frän öppningen som tjenar tili in - och utgäng^ 

 löper en kanal, först lodrätt ned och sedan horisontelt tili 

 sjelfva boet, hvilket befinnes ganska slätt och jemt innari,- 

 till. Här aflägger den eggstinna modern under fiera da- 

 gars tid efter hand sin börda af nära Soo egg; och som 

 hon merendels Hnnes i boet, har man inbiilat sig att hca 

 iikt fägiarne utkläckte eggen, eller ätminstone , som Gocdan 

 pästär, vakar öfver dem. Det sista är visst icke orim- 

 ]igt ; men att hon tillskapar nästet af en rörlig jordklimp, 

 den hon efter eget tycke och luftens beskaffenhet kan upp- 

 lyfta och nedsänka, är utan verklig grund. Deremot är 

 säkert, att hennes iifstid inom fä veckor eftsr eggens läg- 

 gande nalkas sitt slut. Skulle ett djur med sä förtärande 

 anlag som MullvadsSyrsan, vinna en högre älder, blefv® 

 vädan sä mycket större, som dess förmäga att föröka sig 

 är ganska betydlig. 



Men hon inskränker icke sin äverkan endast inom 

 den vidsträcktare odlade marken; trägärdarne blifva stun- 

 dom äfven hemsökte, der sä väl under som ofvan jord 

 vexande grönsaker af henne beskattas. I Italien har man 

 furttut att hon i synnerhet ger frukten af Gurkslägtet före- 

 trädet **). 



*) Födan gar väl icke tillbaka tili munnen som hos de verkligen Id-Js- 

 Jande, men den undergär en vidare beredning i den första , mang- 

 fällade ttiagen, som är oftast forsedd innantill med fina tänder eller 

 skifvor. Man har t. ex. räknat hos Acheta campestris 180 4:spetsiga 

 tänder, och hos Curculio Lapathi 45o par, hvilka sättas i rörelse af 

 icke mindre än 13500 muskler. Dr. Ramdohr har i Berlinska Nat. 

 Forsk. Sällsk. Magasin, 1807, a:dra qvart. beskrifvit denna besynnerli- 

 ga mage pä en Carabus. 



•*) Landtfolket kalla henne derföre pa somliga stallen Zuccara af Z»o- 

 cas , hvarmed gurkor och meloner benämnas, och deraf AldrovanA 

 tog anledning tili namnet vermis Ckcurbitinus, 



