VARG. 



Hiycket stark. *) Sädana äro äfven benen; i synnerhet vitt- 

 na fötterne ora djurets styrka, och likasä de raka och 

 trubbiga klor, hvarmed de äro väpnade. 



Heia kroppen betäckes med ett tjcckhärigt skinn. Pä 

 undre delen samt Iänderna äro hären längre, raen särdeles 

 vid halsen, der de stä i höjden uppreste. Den 3 qvarters 

 Jänga svansen är merendels lurfvig och bares antingen rak 

 nedliängande, elJer dess ända indragen emeilan benen, 

 hvilket sednare mest sker da Vargen är rädd eller tror 

 sig mindre säker. 



Emeilan könen finner man blott den olikhet, att huf- 

 vudet pä hon an är mindre t juckt och jemnare spetsadt 

 mot nosen; svansen nägot korthärigare och kroppen mer- 

 endels klenare. 



Skinnets färg är hvad man kaliar varg grä eller dun- 

 kelt räfröd, med nägot svart blandad, särdeies längs efter 

 ryggen, i pannan och ora nosen, Öfv ertappen hvitakrig, 

 utöronen och nacken svartbruna, men strupen deremot 

 tiilika med sidorna af kroppen hvitgrä. Pä halsen ock 

 bröstet äter äro hären mörkbrunare än under buken och 

 pä frambenen, hvarä en hvit strimma löper pä inre sidan 

 ©ch en svart pä den yttre, ända ned tili fotens början. 



Färgen är dock ofta ombytlig efter ärstiden. Om sora- 

 maren blifva hären ijusare, unot vintern mörkna de; lik- 

 väl har man äfven da sett alldeles hvita Vargar, säsom i 

 de kallaste trakter mot Norden, och andre hos hvüka de 

 mörkare färgerna gifvit dem utseende af svarta, eller sä- 

 dane de i Norra Amerika skola förekomma. 



Länder, i hvilka stora och öde skogar Finnas, hafva i 

 synnerhet lemnat fristad ät detta odjur, i män efter den 

 Hier eller mindre stränga räfst dessa länders inbyggare sett 

 sig nödgade ait Jjälla, tili hämmande af de ofta förödande 

 illbragder som ett förökadt antal af Vargar alkid ästadkom- 

 ina. Liksom Hundarne äga de en stor afiingsförmäga. De- 

 ras löptid infalier i Jan. och Febr. mänader, och stundom 

 tidigare under rnilda vintrar. Honan är knappt mer 

 än i 14 dagar brunstig, hanen äter kan föija Hundens 

 exempel aiia ärstider. Parningen sker ocksä pä Hundens 

 sätt* hvarvid rivalerne oense, icke sällange hvarandra bane- 

 sär. Ssdan honan gätt drägtig i 9 — 10 veckor söker hon 



en 



*) Bet är ocksä 2 kroppens främre clel , som Vargen har sin mfsra 

 styrka. B«,kre deien är deremot svag., sä att blott ett enda käppslag 

 »i'ver ryggea , *r uog tili iians bane. 



