GÖKTYT A. 



5 7 



Tytan är en bland liyttfäglarne , oeh visar sig om vä- 

 ren pä de orter som äro hennes bemvist under parnings- 

 tiden, och desse äro icke endast det Nordliga Europa och 

 Asien, utan äfven Persien och Indien. I vära trakter bä- 

 dar hennes ankörnst äfven Gökens, hvars täma (Gwas j 

 gog) hon kallas i Wallis, och hvilket likasä hennes namn 

 hos oss lär äsyfta. Slägtet synes icke talrikt. Tytan lef- 

 ver ensam; enstaka träd äro merendels hennes vistelseort. 

 Blott en liten tid ser man paret ätföljas, men de skiJjas 

 snart och bortresa ensamma om hosten, pä Jika satt som 

 de om vären ankommit. I nägon häla af ett murket träd 

 väljer honan sitt bo, der hon, omgifven af stoftet och 

 maskmjölet, i början af Maj, värper 6—10 egg, hvita som 

 elfenben, men sä tunnskaliga atf gulan lyser igenom. Urv 

 der kläckningstiden födes hon af sin make med myror, 

 sedermera ocksä ungarnes näringsämne, och desse kusna 

 knappt bruka vingarne, förräja de lemna »ästet och dfvejfr 

 ge hvarandra utan saknad. 



Pä marken hämtar Tytan 1 synnerhet sin föda, sällan 

 under barken pä träden, ennru hennes tunga, styfspetsad 

 lik Hackspikens, tyckes Jofva det. Hon besöker deremot 

 myrstackarne , hvilkas invänare hon samlar pä detta langt 

 ulskjutna och klibbiga redskap och sedan förtär, hvarfe>m 

 granskningen af fägelns inelfvor icke sällan öfvertygat. 

 Under flygandet utspridas de böjiiga stjertpennorna. Stil- 

 lasittande hälles kroppen rak pä grenen och nästan bakät 

 lutad, och som sofvande fäster Tytan sig längs efter träd- 

 stammen, tili hvilket tärnas ställning bidrager, ehurti hon 

 likväl icke klifver som Hackspikarne, fastän hennes föüer 

 likna deras. Man har äfven anmärkt ; att blindurm sak- 

 nas hos henne liksom hos dem, 



Hennes ljud är lika sä eget som Qokens. Det är et»t 

 skarpt hvisslande, som skulle sakna allt beh^g, om ej den 

 entoniga rösten vittnaiie t>m vackra ärstidens annalkande *). 

 Det är dock knappt en män-id förrän hon tystnar, och 

 blir ocksä sedan niindre synlig. Men icke mindre an Jä- 

 tet utmärka henne ock de be^yi-nerligaste vridningar af 

 halsen, än ät siüorna än bakät^ med hufvudet böjdz mal 



*) De garr'a ka1}$de üettd Tjocf riridor. Ntsmnel Jjn.x barledef sig ock- 

 sä Frau de* Grekiska * ^v^&lv • stridere, Scaliger; Uotwus* 

 IToc« ittifUj: Alis q$, An\m, 3» v*. 



