5 7 . 



SV ART HUGG-ORM. 



C OL UBER Prester. Bose. Pä Fr. Dipsade, Fipire 

 noire. Pä T. Schwänze Otter, 



Heia kr oppen är svart utan fläckar. Kindkanten 

 och läpparne äro, hvitspräcklige. 



Linns Syst. Nat. ed. Gmel. I. 5. p. 109t. Faun. Sv. p. io£. CL 

 3. Amphibu. Ord. 2. Serpeutes. — Pcetz. Faun. Sv. p. 295. Laurent. 

 Syn. p. 99. t. 4- f- 1. p- 188. — Link i fö*£** Magaz. 12. p. 2g5. Beck- 

 stein. Uebers. von Cepede Ära phib. 5. — ? — Stürmt Deutschi. Faun. 4. 

 Heft. 



o m Naturen sparsammare srnyckat en de! af sina al- 

 ster, bär likväl deras samm ansät tning allestädes fullkornlig. 

 hetens stämpel, och det fula är stundom icke mindre oe- 

 undransvärdt an skönheten. En i inbildningen grundad 

 farhäga har gifvit /Imfibierna i allmänhet obehagiiga till- 

 maien. Sjelfva uttrycket af formen hos dem är meren- 

 dels iika utmarkt som rysjigt; äfven da de finnas prydde 

 med iysande /ärger, forestäiler irsan sig nägot osäkert r 

 misstänkt och vidrigt i deras rörelser och blickar. 



Härtill kommer en viss oangenäm lukt, den sornlige 

 utdunsta ; den kalla nakna kroppen, det hväsande ijudet, 

 den ofta tröga och släpände gäagen — alla rimliga orsa- 

 ker tili aHägsnande frän sädana föremäl, än mindre un- 

 derligt, när ett hos dem förmodadt gift fullkomrtar den 

 Tedervilja de fiesta menniskor hysa fördern. Och mä hän- 

 da , är det äfven en af de visa inräumngarne i Naturen, 

 en varnande anledning att icke oförsigtigt nalkas den möj« 

 liga faran. 



Bland Hockarne af de med ryggknotor försedda djur, 

 finner Kaiurforskaren vä! inga läüare skiljemärken an i 

 den som innefattar Ormarne. — Utan lemmar, liksonp Fi- 

 skarne, äga de i stallet för dessas gäiar^ verkliga lungor 

 för andedragten. De sakna emedleitid bröstben och ögor> 

 lock, hvilka deremot tinnas hos de öfriga, Tid första 

 anblicken röjes iöga oiikhet i Orinarnes skepnad , raen de- 

 ras yta visar genast en märkvärdig ätskiünad dem emelian. 

 Betäckningen af huden är antingen öfverailt iikfonmg, eit- 

 ler som hos andra, Linder buk och stjert af olika förhäi- 

 lande, hvilket liksom utstakar inom sjelfva flocken en- na- 

 turlig gräns, bekräftad genoro äfvensä vigtiga skiljaküglie* 



