So 



6 VA RT HUGG-ORM. 



riket. Braminerne betjena sig af ett slags piller, i hvilka 

 Arsenik är en vigtig beständsdeJ. Araberne ha trott sig 

 Zinna deras räddning i sjelfva den fienden sorn skadat dem, 

 medelst förtärande af honom rä med tillsats af saimiak. 

 Hvitlök är eljest deras allinännaste medel, hvaraf de kros- 

 sa nägra klyftor mellan tänderna, utsuga derpä säret, och 

 breda sedari deröfver den med saliven blandade löken. 

 ©et är alltid deras psyller som häruti biträda dem, och 

 hvilka med tillhjelp af vidskepliga upptäg och under 

 pladdrandet af nägot stalle ur Koran, utöfva deras otili- 

 räckliga konst. 



Och huru mänga föregifna antidoter för Ormbett ve- 

 ta icke Norra Amerikas Indianer att omtala. Mer än ett 

 äalft hundrade medel ur vextriket äro af resande efter 

 deras sägner antecknade, fastän kunnigare personer hafva 

 yppat tvifvelsmäl mot säkerheten af deras användande. Vi 

 lemna dem säledes i deras värde, äfvensom uppgifterna 

 af fomtidenä Lakare , bland hvilka Celsus och Galenits mä 

 iär tili namnen anföras. Framför allt annat prisade den 

 sednare sin Teriak ända tili skyarne. 



Utvertes brukade medel, säsom underbindningar, starka 

 scarifikationer, ingnidande af kaustikt alkali i säret och det- 

 las brännandemed glödheti jern, hafva, orn de tidigt blifvit 

 använde, och med invertes passande ämnen förenade, stun- 

 dom visat önskad verkan. Fontana, som kanhända gjort 

 de mesta försöken, fann ett utspädt kaustikt alkali, bade 

 in» och utvertes tillämpadt, af största nytta. Andre ge den 

 Järska bomoljan ett stört loford, och icke mindre ät Eau 

 de Luce tili nägra droppar intaget, hvarjemte det ristade 

 aärefr bor dermed fuktas och förbindas. 



Den allmännaste Hugg-ormen i Norden är ColuZffä 

 Berus, hvars märkvärdigheter redan i början af detta verk 

 blifvit samlade och anforde. En annan, icke mindre säll- 

 sam än utmärkt art af samma slägte r är i sin ordning nu 

 värt Hörern äL 



Svana Hugg-ormen träffas i gamla skogar af Rikets 

 medlersta Provinser, säsom i Smäland , der man känner 

 kononi under namn af Bosen. Han är likväi mycket sali» 

 syntare hos oss än C. Berus, kanske mindre sä i Tysk- 

 land, der han i norra delen (Meklenburg &c.) förekom- 

 mier, törhända ©ck i Böhme» och Österrike* Men den 



