84 



BINNIK.EMASK. 



Sädan är den bäsia rangordning som Helmintologea 

 hittiils ftmnit. Anomalier möta äfven honom här, det är 

 sant, iiksoni i den öfriga naturen; det raenskliga sniilet, 

 sträfvande tili fullkomlighet, torde dock nägon gärig kun- 

 na utpläna dem. 



Inelfve-kräken, utan nägra lemmar, äga fä yttre de- 

 Jar> hvilka stundom kunna knappt ätskiljas; mei bos 8 IIa 

 finnes hufvud, kropp och stjert, utom hvilka hals, porer 

 och yttre alliogs -redskap hos en del äro mer och mindre 

 märkbare. 



Fargeo är mycket olika hos dem. Ehuru den mjölk-lika 

 aynes alimännast, förekommer likväl stundom en grä och 

 svartsktig, äfven blodröd, eller ock af fläckar brokig. 

 Kroppsrörelserne ske bade med och utan tillhjelp af tydliga 

 iibrer. I sednare fallet visa Infusions-djaren ett sädant feno- 

 amen. Kos Intestinal -kräken uppkomtna rörelter sä väl af 

 sjeifva danmgen som af nägot eget rörelse-urämne, förenadt 

 med deras beständsdel&r. Muskelfibrerne, stundom rätt 

 synllge, äro hos olika slagter och arier pä flera sätt an- 

 ordnade, sä väl efter kroppens och dess delars form, som 

 nvarjes särskiita bestämmelse, hvarföre ocksä egna Musk- 

 ler 5 sä kailade för analoglen med dem hos andra djur , 

 sro t. ex. Hulling • masfrarnas tillhörighet. I allmänhet äga 

 Ineifve-raaskarne en sädan mjukhet eiler lös sammansätt- 

 ning, att de kesie', Üggande blott nägra dagar i vatten, 

 upplösas; eller förvandlas de tili slem i de djur som icke 

 snart efter lifsslutet biifva öppnade. Större delen synas be« 

 stä af en slernväfnad (tela xnucosa), och om fibrer deri 

 upptäckas , äro desne klenare an de hvilka eljest förekom- 

 jma i maskier hos djuren. Det finnes dock hos flera 9 äfven 

 i alla familjerna, vissa härda och Jikasom homaktiga ut- 

 jkott i form af Jmllingar och taggar, med hvilka kräken 

 dels fästa sig, deis genora den retning de uppväcka, öka 

 tilloppet af vätskorna, som tjena dem tili föda. Nerver ha 

 icke knrinat upptäckas hos dem; emedlertid vittna deras 

 sjelfkrafda toxeUef, deras retlighet för köld, beska medel, 

 branda oljor m. m., att nägon känselkraft ingär i deras 

 sammansätming. 



Pä hvad sätt de respirera synes svärt att förklara, dä 

 de sakna egentliga organer för sädant ändamäl. Kanhända 

 är det snarare ett absorberande af den syrgas som finnes 

 i de vätskor, af hvilka de omgifvas; ty utan detta ämne 

 kan visserligen hvarken lifvets bibehäliande eller delarnas 



