BIJSTNIKEMASK. 



huilingar omgifver snytet, men vid dess indragande rakna 

 och förena sig. Halsen, väl ätskild frän hufvudet, är läng 

 ra än detsamma, ehuru ändä mycket kort, och vidgar sig 

 nägot mer emot hufvudet an bakät, jemn, platt och ned- 

 tryckt. De forste lederne närmare halsen äro afdess bredd, 

 och nästan lika skrynkor utan märkliga hörn, samt uppta- 

 ga stimdom Hera qvarters längd af masken. Sedan bli le- 

 derne smäningom större och fyrkantiga, plattade, Jikväl 

 baktiil tjockare, och sidkanterne ojemna, än tunnare, au 

 mera svällda. De sist följande leder bli 2—3 ganger läng- 

 te än deras bredd, oita nästan paralleiipipediske, rätvink- 

 lige fram och baktiil, och sidkanterne tili skiftes rundare 

 och hvassare ; de förre alltid försedde med en öppen pa- 

 pill. Werner har väl anordnat heia ledraden i 9 afdelnin* 

 gar, omärkligt öfvergäende den ena i den andra; likväl ä- 

 ro desse icke beständige i sina angifna former, ty ibland 

 äro de medlerste lederne kortare och tjockare, äfven af 5 

 ganger större bredd än längd, och en annan gang de He- 

 ste länga och smala. Färgen är vanligen hvit, och somlige 

 pästä att den är det ännu mera hos personer af klenare 

 natur och krafter. 



Ifrän sugmynningarne pä hufvudet gä äfven sä mänga 

 kanaler nedät halsen, der de, förenade i tvä, löpa nära 

 brädden af lederna heia kroppens längd igenom, och det 

 har lyckats att medelst injektion af färgade likörer kun. 

 na fyila dem, ofta tili betydiig längd. Genom motsva- 

 rande tverkanaler vid hvar leds nedra kant, forenas de 2 

 hufvudkanalerne sins emellan , och pä detta sätt föres det 

 genom sugmynningarne upphämtade födämnet tili alla krop- 

 pens leder, bvarförutan äfven nägot kan, möjligtvis, genom 

 dess yta absorheras. 



Oberoende af dessa för födans ernäende bestämda sid- 

 gängar, synas utan svärighet de inom hvar större led tili 

 fortplantningen tjenande egg-gömmen (ovaria), likasom eu 

 bred och i Hera enkia sidgrenar delad kanal, hvari verkliga 

 egg finnas. Ingen egentlig förening märkes emellan denna 

 och de ofvanför nämda, i den tjockare och svällda kanten 

 märkligen öppna papillerne, hvarigenom dessa egg mä ut- 

 släppas Det är snarare troligt, att när dessa blifvit mog- 

 na, de deraf bördige leder antingen brista, eller alldeles 

 skiljas ifrän hvarandra , hvilket man ser sä lätt ske, ochaf- 

 födan pä sädant sätt fortplantas i inelfvorna ; ty att detta 

 aker genom egg, derom vitma undc/rsökningarne af Gceze> 



