SPARFUGLA, 



STB IX Passerina. Pä Finska: TöUo, Yökköi» 

 neu. Pä Fr. Cheveche. Pä E. Linie OwL 

 PI T. Küiilzlän. 



Hujvuäet är slätt. Ögonringarne blekgula; 

 Kröppen ofvanpä mörkgrä med hvita fläe« 

 kar j inunder hvit , med spridda mörka 

 fjädrar* Ögonkretsen af lika färg som 

 kroppen. 



Linn. Faun. Sv. p. 26. 2. 79. Syst. Nat. ed. Gm. r, p, 2g& 

 a, 43. (St. Acadica) Retz. faun. Svec. — Lath&m Ind. Orn. I. p. 

 b» II — Sy n * 1 P- I 49 ( Stt Acadiensis). ^ocä. Preuss, Orn. i 

 der NatHrforsch. — Spalowsty Naturg. p. 3. (Str. ^Funerea minor) 

 Wittügh^ Orn. p. 69. (Noctua minima) — Rudbecks ritade foglar 

 (Noctua minor.) — Tengmalm i &. V. A. Handl. 1793. s. 294. 



A Isltande och vil!korl?gt blir merendels bestämmandet af tin« 

 gen i Naturen, sä länge Physiographen blott vänder s?g inom 

 den trauere kreisen af yteüga forrateckningar 3 och hat icke 

 högre föremäi än att uppsätta ett register, och att följa det. 



TJgteslägtet, sä utnjarkt i Hökarnes flock, äger en egen 

 bi^dning som röjer sig vid första anblicken. Men detta oak- 

 tadt, saknas sä väl fulla riktighefen i de hufvudmärken hvil- 

 ka hittills äro uppgifne öfver Uglorne i Fogelsystemer, som 

 det besfämda, hvarmedeist de skiljas fr°n cferas närroasfe fräa- 

 der, Falkarne. Näbben har ungefär lika skapnad oeh betäek- 

 ninec hos bäda dessa slägter, ÖFre kHken. all! id län^re än den 

 undre, är spetsad, krokig och i kanfen otantad : den undre 

 dererrot liksom stympad , och mot ändan pa sidorne med 

 en tand försedd. Hos Falkarne 'ar blott den Öfre eller begge 

 käkarne tilÜfea tandade. 



Nabbhinnan märkbarare pä Falkarne, saknas icke heh 

 lex hos Uglan» fastän sä gömd under fjädrarne, att man stun« 

 dem nekat den. 



Nabbens form och be^äckm'ncr pa«ssar saledes icke tili sltgi- 

 skillnad. De tjena äfven föga att atsküja Ügtornes arter. ej 

 mer än, andre egenskaper beendige hos eukle form« af Fal- 



