93 



S V A Ä 'FtT ß 1 A? 



karnc. Tungan är t. e* hos begge ränlad och tväuddjg« Nas- 

 bor rar ne än aflanga, än heit runda, höljas af fjädrar, ehuru 

 nägot mer hos Uglorna. Med eist storleken af hüfvudet synas 

 väi desse öfverträffa Falkarne; men dess om kreis vi ('gas af ym- 

 nigare fjädrar, och utom dem skulle det icke fi'nnas särdeles 

 störte, ÄFven ÖrnUglans ijädrade hufvud är litet jetriYotelse" 

 vis,. Det är derlöie blott ett relatift marke , och det samma 

 gäiler ocksä om ögon och öronen. 



Väsentligare och säkrare ätskiünader finner deremot for- 

 skaren med tillhjelp af Anatomien och den iure organisaüo" 

 nens betraktande» 



Alltsä träffar m an hos Falkslägtet superciliar-benef, bvilket 

 förenar sig med den öftrer ögonen framskjurande och tillika 

 bakät böjde apophysen af tärbenet. Bade detta utskott och 

 det nämde benet saknas hos Uglorna. Äfven pä det, hos al- 

 la foglar bcfi nielige dubbla ben et som bidrar tili mekaniken 

 af öfre käkens rörlighet, finnes olikhet. Hos Uglan fcar det 

 en 3-Faldig förenjng. Pä Gammar och Falkar är den endast 

 dubbel. 



Uglornas larben ärp margfulla och uim nägon luftfänga'n- 

 gafide rymd, hvilket de andre af Hök flocken icke sakna. 



Blindtarmarne korta hos de sednare, Iiksom hos Sparfsläg. 

 terne, hafva en märkelig längd hos Ufvena fränder» 



Desse äga alla 12 habkotor, 3 i ryggen och lika mänga 

 refben och stjertkotor, de i ryggen äro röriige och icke sdm. 

 manvuxne, tvärt emot den vanliga sägen om de fjädrade djuren» 



Gaffelbenet är klenare än Falkarnes i allmäahef, och pä 

 Bröstbenets sköld upptäckas vid sidorne hinnaktiga fläckar^ 

 tvenne pä hvar sida. 



Största delen af hufvudets ben, alla af cellulär beskaffen- 

 het intaga, tili och med sjelfva Näsbenet och dess mellanvägg hos 

 somliga, luftj och sä göra äfvcn höff, rygg och halskotor futom 

 Atlas) samt bäekenet, öfra vingbenet och de ben som bilda 

 skuldrorne. 



När huden afdrages pä Uglans hufvud, Törvänas man nä- 

 stan af de utstäende ögonen, pä hvilka hornhinnan är sä 

 hvälfd, att hon tillskapar ett fullkomiigt halfklot. 



Men Uglorna äro, som von Linns träffande säger 5 pä lika 

 satt skiljakiige frän Falkarne, som Nattflyen äro det frän Fjä- 

 rillarne; de förra höra natien t!ll 3 de sednare dageti. Säledes 

 sasom Nattfoglar äro de ömtäliga för dagsljuser. Deras ö'gon- 

 sten drar sig ocksä concentriskt tillhopa och blir ej smal el- 

 ler afläng som pä kattorne. De välja derföre den mindre lju- 

 sa tiden (idagningen och skymningen), för att lemna sina nä- 



