Palmstruchs Manet. 99 



begr'ansad med en mängkantig cirkel, fr an hvilken de strälvis 

 mot brädden utlcpande streken u!komma> äger en nästan stör- 

 re genomskinJighet och saknar aldeles de concentriske ringar, 

 Som pa den andre äro sä synbare. Äfven dess med den inr e 

 eirkeln förenade gaffellika r ander, äro hos den na derifiln al- 

 deles skilda, Men hvad som i synnerhet gör denna Manet 

 tili ett angenämare synämne, är den sköna bla färg som ge« 

 nom'yser djurets cristallklara yta frän dess inre väsende och 

 särdeles frän den undre sidan. Ocksa är färgen , pa somlige 

 Ställen 3 säsom vid streken och ränderne raycket högre. 



Det öfrige synes nog öfverensstammande med den, 

 hvars märkvärdigheter vi förut af handladt. De, underifran ut- 

 gaende, fastän knapt ät^kilde, armarne, vid hvilkas faste 4 

 mynningar tili lika minga magar efter slägtets natur °) finnasj 

 de rundt omkring nedhängande tentaklerne (men som dock 

 iblrnd skola aldeles saknas); den under kupans medelpunkt ge- 



nombarade foten alt äger lika ulseende, samma ställning 



och trnl?gcn ö?mma fön ättningar. Vi vaga emedlertid icke 

 tillcgga nägot specjelt för brist af säkre anteckningar. ä 



Tillvexten skall ske temligen hastigt i ty inom fa veckor 

 Vinna dese Maneter ett Ihefats vidd och omkrets. De äro vi- 

 da rrindre allmärna än den brungula, fran hvars brännande e« 

 gen-kap, eller som man kallar det, giftighet, de väl icke kun» 

 na frisägas, men hysa den icke i sä heg grad. 



Hafvets invänsre i vär vestra skärgard, träfFas den där med 

 tusende rndra nafuralstcr, hvilka i samma dement eihallit li- 

 ka hepirmrr else, Det var här som Svensk hand 5 som PalM- 

 stktjth fecknade den för första gärgen. 



Tab. föreställer Ma rieten sedd ofvan pä, tillika med enpa 

 sidan gjord grundteckning, B^'gge efter Naturen, men är® 

 proportionsvis ofta myeket större. _ 



Erlügt fb'rut anforde systematiska upställning,, hb*ra desse begge 

 Maneter tili det 2&de Slägtet : Cyansa P. & L,, hvartill 6 ar- 

 ter räknas, utaf hvilka 5 benä'mnas af sa'rskilde Auctorer med 

 det Linneiske namnet M. Cupillata^ man tvifysl för alias fer- 

 ir.enta likhet med den Baltiika, 



