6i. 



FLÄDERMUS-SLÄGTET. 



I jemnförelse med andra Slagter bland de däggande Dju- 

 ren, synes Fladermusens vid första äsigten förete en nog 

 främmande gesteh, att Händerna eller framföttema äro läng- 

 te an kroppen, att emellan axlarna och framföttema, emel* 

 lan de fyra tärna eller fingrarna, emellan frarn- och bak- 

 benen, och merendels emellan de sisfnämnde en tunn, bar 

 hinna är utspänd, hvarmedelst Djuret härmar Fäglarne och, 

 flyger; roen blott för denna egenskap borde väl icke ett 

 ftaturalster, som föder lefvande ungar och däggar dem, som 

 äger en mun fulisatt med tänder, — som har en härig, ej 

 fjäderbetäckt, kroppsyta, och som ändtligen i stallet för 

 föiter brukar vingarne, nägonsin fä rum ibiand Fäglarne; 

 likväl ar det icke hundrade är sedan, och man var ännu 

 icke Klokare. Flädermusen ansägs för en Fägel, ehuru det 

 var lika litet enSigt med natnren, som skulle man sä 

 kalia en flygande Gdla eller Fisk, eller alla de oräkneliga 

 Insecter, som bevingade upplyfta sig i luftens regioner* 



En allmän benämning af Vespenilio tilJegnade man for- 

 dom det lilla antal Arter af Fiädermöss eiler Läderlappar, 

 som voro af de äldste Methodisterne kände. Med Natur- 

 kännedomens tiiltagande upptäcktes dock allt Hera nästan 

 likartade föremäl, och forskaren künde omsider utstaka 

 gränslinier dem emeikn. Det var Brisson som först nt- 

 märkte en sädan mellan sin Pteropus och det förr antagna 

 Siagtet, ' t~ och Erxleben, som eljest följde samma plan» 

 fann nödigt att för mängden af tiilkomna Arter flockvis 

 anordna dem. 



Lange voro alla af von LinnS i grupp samlade; det 

 var först tili slut, som h«n fränskiljde en enda bade tili 

 mmn och Ordning *). Man huru litet antal var väl af 

 bonom kändt, för att bedömma det inbördes sanna förhäi- 

 lande, hvarom Vetenskapens sednaste framsteg oss öfvertyga. 



Harn' villrädig den störe Mannen var om plats^n för 

 Flädermössen i h*ns Djur System, vittna de iörsta g upp- 

 iagorne, der d« stä ibiand Rofdjuren (Ferae), och formen 

 af bufvud, tänder och inelfvor samt närings sätt liksom rätt- 

 vig#de detta , och i var tanka naturlig«re, an högre upp pä 

 den systematiska scalan bland Förstarne (Primates), der Ve- 



•) Vespenilio leporinus ka^ad Noctilio Americanus i Syst. Nat. ed. 

 XII- p. 88- och förd tili Glires; mea sedaa ätw törenad med gauila 

 Slägtet et Schrcber, Qmelin i&c. 



