fladermus-slagtet. 



99 



tappdrifna af blöden som tyckes stadnat. Natet betäckes 

 oeksä med fett, äfvensom heia ryggraden pä inre sidan. 

 Magen livilar ock pä ett fett underlag, och är tillika fylld 

 med en hvit fetagtig materia, klibbad vid dess hinna. Den 

 fär derjemte mindre utrymme och likasä tarmarne, hvilka 

 äro alldeles toma, hvarföre ingen uttöraning sker under 

 Hera rn an a der. 



I sädan författning andas Djuret snart mindre lätt , rör 

 sig trögt och sofver gerna, hvartili kölden i synnerhet bi« 

 drager. Hudens kärl snörpas, blodets omlopp blir läng- 

 sa miliare, sä mycket mer som all retning upphör, sedan Dju- 

 ret förut sökt skydd mot luftens äverkan. Sömnen är sä- 

 ledes första gründen tili dvalan. Den hopdragna ställnin- 

 gen , i följe hvaraf nyckelbenen, första refbenen och bröst- 

 benet hvila pä främre delen af halsen, hindrar blöden att 

 komma tili hufvudet, luftstrupen hopklämrnes, och mellan- 

 gärden, uppät skjuten, gör bröstrymden mindre, och detta, 

 jemte den förstorade Thymus, motar luftens inträde i Jun- 

 gorna och blodens i hjernan. Genom det fördröjda eller 

 minskade omloppet af blöden, försvagas hjernans verknin- 

 gar; sido-musklernes verksamhet uphör, och andedrägten 

 sker endast medelst mellangärden (diaphragma) ; i den man 

 som Jungornas biträde minskas, blir blöden mindre arteriel, 

 ocii fär ett mörkare utseende, hjernan retas icke som förut , 

 dess känslighet afbrytes, hjertat erfar detsamma, — circu- 

 lationen inskränkes inom de större rymderna, och den lil- 

 la värme frän lungans medverkan stadnar der, helst den 

 minskade blöden i de yttre delarne minskar ock värmens 

 spridande, rörelsen upphör, lemmarne bli stela och deras 

 temperatur längt under den inre i kroppen. — Döden skulle 

 ock nu verkligen inträffa, om alla functioner vore häfne; 

 men nägra afsöndririgar fortfara , ehuru svagt, och förlu- 

 sterne ersaltas under dvalan genom det fett som förut sam- 

 lats i alla delar, och genom det utvidgade körtelsystemet, 

 Detta alh föräri'iras mot Vären ; nu minskas ock fettmassor- 

 na, lüften imränger och lungan äterfär en friare rörelse; 

 hjertats och hjernans öka sig, andedrägten blir actif; de 

 förra fenomenen försvinna efter hand, och Djuret vak- 

 nar magert och uisvultit. 



Efter denna i allmänhet gjorda familje-mälning, äter- 

 stär beskrifningen af den hos oss vanligaste arten: 



