ALLMÄN F LÄDERMUS. 101 



den mellan jpetsarne af de utspärrade vingarne i aln, raer 

 eller mindre. 



Fiädermusen har utmärkt smä ögon , som likväl säkert 

 gagua honom. Liksom hos de flesta Nattiäglar äro de sä 

 danade att deicke täla ljuset och soJsträiarne , rnen den föda 

 Djuret söker, fordrar icke längsträckt syn. Ehuru an Spdl- 

 lanznni och lwrine genom rön sökt visa, att synen skulle 

 fcunna umbäras för Fiädermössen , öfvertygas man väl derom 

 fäfängt, da man en gang bevittnat deras hastiga jagt efter 

 smäkräk i lufirymden, att de sakna detta sinne, eller skul- 

 le äfven kunna det utan snar förlust af iifvet. Väl värd be- 

 undran blir emedlertid denna synen liknande förmäga, som 

 vi förut omtalat, att man ögon och i ijockaste mörkret ur- 

 skilja afständ och föremäl. Men huru mycket lika prob f e- 

 matiskt möter oss icke i Naturens hushällning : Svalan, som 

 aterkommer frän en fjerran Zon, eller mähanda ur sitt väta 

 bide, för att söka det näste, der hon äret förut uppfyllt 

 Naturens fordringar: — ■. Dufvan, som icke irrar sig om va- 

 gen tili sitt gamla hem, fastän mer an 100 mii aflagsnad; — 

 Biet, som icke förfelar läget af sin kupa pä fit ra mils af- 

 ständ, och mycket mera sädant som mä räknas tili 4\atu- 

 rens Mysterer, och hvilka man icke lätt torde lörkiara. 



Den allmä'nna Flädermusens Hona blir midt under Som- 

 maren drägtig och alitid med a ungar, och hvilka ynglade, 

 föras, under det de däggas af Modren, hängande vid hen- 

 Iies spenar, enligt hvad ofvanföre anfördes. När von Linrid 

 satte detta Slägte i första Ordningen af däggande Djur, tili- 

 egnade han det utan tvifvel gemensamt bJott tvenne bröst- 

 spenar. I man som man vänjes att nogare forska i det hem- 

 liga af Naturen, blir man dock snart varse huru nödigt det 

 är, att med betankende antaga alimanna Reglor. En af 

 slumpen kastad blick pä en och annan Art af Flädermöss, 

 fiar upptäckt ocksä tvenne bukspenar pä dem utom de bä« 

 da öfre, hvilka, om de ock saknas hos flere andra Arter, 

 billiger säkert äfven denna upptäckt flyrtningen frän Pri- 

 mates tili den f gna Ordning Djurkännare nu antagit — de 

 Vingfntadas f *). 



Denna Art af Flädermöss visar sig i de kalla Climaten, 

 enligt sin natur, endasi nägon tid af äret. När snön smält, 

 tVärsolen gifvit Juften en mildere ttmperalur och löf- 



*) Se Montagu's Account of some Speeles oi Bats, in the Transact. Linn. 

 Soc. IX. p. a6a — Piof. Florman ikali ock lunoit 4 biüal^tmi ])l 

 oagoa Art äi detta SJägt«. JtitU. faun, §aec. 6. — 



