LI TEN V AT TEN - SALAMANDER. 10« 



hos dem , men det oaktadt blifva eggen bördiga inom Ho* 

 nans kropp, troligeri medelst hansädens absorbtion af Ho« 

 nans kön-organer, hvilka vid den tiden «ynas mycket sväll- 

 da. Ändtligen framkomma eggen, ett i sender, och kläc" 

 kas efter nägra dagar. Det händer hkväi hos en del, att 

 kläckningen sker inom modrens kropp och fostret fär ge- 

 nast den form det bor aJJtid bibehälla, men som först vin- 

 nes med tiden af de föregäende. Alla desse äro i allmän- 

 het kaliade Salarnandror , huillra nyare» Rrpetologer, frän 

 olikhet i form af vissa kroppsdefar, i hushäilningen och vi- 

 stelse-orten , äfven ansett i egna slägter deibara : Jord- och 

 platten Salamandrerne. 



Säsom Inhernska förekomma blott de sednare i Nor- 

 den. Det är eck den bekantaste af dessa, hvars märkvär- 

 digheter vi tillförene (N.o 9 ) afskildrat. Genom beskrif- 

 ningen af en mindre Slägting, ät Iivilken vi egna detta rum, 

 mä äfven vissa tvifvelsmäl häfvas om speeifika ätskillnaden 

 dem emelian. 



Af alia kända sä kaUade Vatten-Salamandrer , synes den 

 lilla, som är foremälet, att vara den smidigaste och minsta, 

 säJJan af mer an 2»- tum i längd, hvaraf stjerten utgör hälf- 

 ten. Hufvudet är grodlikt, framtill afrundadt, ofvanpä 

 platt , vid sidorna och i synneihet öfver ögonen upphöjdt 

 samt näsborrarne rundade. Ögonen stjerniika, och blekt 

 guldfätgade. Halsen är kort och smalare än hufvudet. Ba- 

 ien är trind, men litet hoptryckt vid sidorna pä Hanen, 

 hvars stjert är iansettformig ; deremot trindare och med läng- 

 re spets hos Honan. Pä framfötteme äro fyra tär och 5 

 pä de bakre, alla trinda, trubbiga, utan klor eller naglar. 

 Nära hälarne sitta 2 smä knöiar, af hvilka den yttre säsom 

 utstäende, künde anses säsom en sjette tä. For blotta ögat 

 synes yian pä kroppen alideles slät ; endastvid sidorna upp- 

 täckas nägra smärre knottror. Med synglas äter betraktad 

 är huden ojemn eller straf och liksom finfjällig. 



Könen äro i vissa deiar olika hvarannan, och säledes 

 märkes att Hanen har kam, hvilken börjar i nacken och 

 Jöper tili stjertens ända, samt är nästan bögst öfver midten 

 deraf, och icke vid bälens slul afbruten , som hos den siör- 

 re Vatten-Salamandem. I kanten är den naggad, och of- 

 ta med en dunkel Hack vid hvarje inskärning. Öfia delen 

 af kroppen är än olivgrön, än brun, än gröngrä med rad- 

 tals gäende smä mörka Mäokar. Äfven vid begge sidor af 

 hufvudet gä mörka strimmor, neml. en öfver den öfre kä- 



