53 



TOB IS. 



murinen bcHntüge tänderne äro klenn och likna fin« nälar; 

 blott i svalget finnes ett par skarpa knölar, hvarmed rolvet 

 eller födämnet fasthäiles GälÖppningen ärtemligen vid, och 

 locken beslä af 4 smä skifvor , samt gälhinnan af 7 strälar. 

 Näshälen sifta rnellan munnen och ögonen som aro ganska 

 smä, med deias svarta pupili inom en siifverfärgad iris. 

 Pä den trinda, älfomdga bälen är ryggrn gräagtig, med en 

 längsefter gäende fära Jör den Jänga ryggfenan; tver ränder 

 gä ock^ä ned ät buken, som lyser siifverfärgad och nägot 

 i biätt skiftande. Anus sitter nära sijcrtändan, och sido- 

 Jinien löper r?-kt efter kroppen, livaiä fjällen äro, säsom 

 -inycket smä, knappt synliga och lätt affallande. Alla sti ä- 

 larne i fenorna, hvaraf Bröstfenan äger 12, Analfenan 28, 

 Kyggfen^n 60, och den i stjerten 16, äro veka, och den hu- 

 den myeker tunn som förenar dem, I Rygg och Analfe- 

 norna befinnas de enkia, men deremot delade i ändarne 

 hos sä väl Brost- som Stjerlfenan, hvilken sistnämnde är tili 

 skapnaden gaffeiiik. 



Vid granskningen af de inre delarne förekomnra Lef- 

 ren, Mjelten och Magen hvar för sig odelte; men vid den 

 sista synes ett temiigen stört bihang. Tarmkanalen äger 

 mänga krökningar, samt dess hud en mörk svartprickig 

 yta. Bade Horn och Mjölke aro hos hvardera körtet ofvan- 

 till sarninanvexta och vid nedra ändan delta. Simbläsa sak- 

 nar man fielt och hallet hos derma fiskart » hos hvilken man 

 för öfrigt raknar 63 ledknotor i ryggraden. 



Ehuru fiskens vanliga längd är 5 - 7 tum, och tjoekle- 

 ken knappt en half, tmffas dock stundom en störr^ art- 

 förändring af L ains längd, och 1 tums bredd VVcrsölver. 

 Denna benämnes da Tobishnng ; säsom stör och sälisam. 



Naturen gaf Tobisen skt stamhäll i det Nordligare Eu- 

 ropas Hr.f, och han träfras bade i NorrsjÖn och Ostersjön, 

 säsom nära Gottland och Öland (öster ut) samt nt-dät Ble- 

 kinge och Skäue, och der ymnigast vid CimbriTsbaron , mer- 

 endtds iängre ut ifrän stranden, och pä sand.botten, der h n 

 beqvämfigen kan nedgräfva sig qvartersdjupt , och bar den- 

 na egenskap och bostäilet jemte formen utsn tvifvei gif vit 

 första anledningen tili det namn hau i allmänhet bär„ 



Hans vanliga föda sägas de Maskkr.ik och Biötdjur va- 

 ra,somvistas i sämmä eiement som hyser honom. Med sitt 

 spetsiga hufvud uppsökerhan dem i s an den orh skqnar icke 

 ens sina egna ungar, enligt imygandet af Bloch, som fun- 

 nit dylikt hos tvenne af honom öppndde. Aiimännast häi- 



