TOEIS. 



59 



ler han sig pä d jnpet , och man skall i klart och stilla vä- 

 der se honom ligga krökt i ring som en orm pä sanden, 

 eller deruti nedkrupen, ibland i qvarter djupt, blott upp- 

 aticka ändan af sitt hufvud. I Maj mänad är hans lektid s 

 da romraen afsättes eller fälles pä den sandiga bottnen, 

 der Tagelmasken och andra vattenkräk tjena honom 

 tili föda. ßland fiskar är Makrilien hans värsta förfölja- 

 re; han är icke heller fridlyst fördern som niest beskat- 

 ta Hafvets invänare; ty han fängas medan ebben varar, gö- 

 nom dertill förfärdigade räfsor hvarmed han ur sanden upp- 

 drages. Vanligast begagnas han dä tili bete pä krok. 

 medlertid förtäres han pä Hera orter, äfven i de sydligare 

 af Sverige, utan annan tiilredning än blott torkad; han sä- 

 ges äfven utrikes ätas med syrlig säs, och Grönländaren rak- 

 nar honom bland sina läckerheter. 



Tab. föreställer Fisken x nat. storlek, samt yidden af 

 dess genomskäming derunder. 



4* 



