DYNT- KRAKBT. 



hos hvilket Dyntet finnes , orh sstnm« Spolmask tillhör ba- 

 de detta lyrfota djur och Menniskan. 



Efter denna physiologisk« betr»kte!se mä nagra anmärk- 

 ningar i ekonorniskt afsetmde bifogas. 



Svin Dyntet upptäckes hos 2— 5:äriga Svin, sällan hos 

 yngre, aidrig hos ärsgamla eller Grisar. De dermed be- 

 Läftade röja inga utvertes kräntpor, inga periodiska anfall 

 afkramp, nägon gärig fast säilan svindel eiler nägot liki kring- 

 sjukan hos Fären *). De äta vanligen myckefc, raen visa 

 sig hvarken trögare eller oroligare än andra da de bällas 

 inneslutna. Inga yttre tecken utmärka Dyntets närvaro, 

 om icke de tjockare eller pösig8re kinderne eller om tun- 

 gan utdrages linnas Dynibläsor derunder sittande. Det 

 är ock der det lörst visar sig, och sedan i de mest musku- 

 lösa delar säsom i skinkoina, men sällan i späcket eller 

 nägra af inelfvorna. 



Man har säiedes uppställt nagra vigtiga frägor, och pä 

 Satt som följer, sökt besvara dem: 



1. Är en dyntfull kottmass« säsom matämne verklagen 

 skadlig för helsan? Da kreaiuret icke upphör att äta, in- 

 ga utvertes sjukdoms tillfäiiigheter märkas, intet minsta spar 

 af särnad, bulnad eller forändradt utseende pä de stallen 

 der Dyntet sitter eller sutit ; inga sjukdoms-händelser an- 

 tecknade hos Menniskor efter njutningen af sä beskaffad 

 föda (hvüken äfven i smaken pästäs äga företräde), sä, Sä- 

 ger man, det icke är skäl att anse den för ohelsosam, helst 

 Dyntet icke kan kailas en sjukdom hos djuret. Hvarföre^ 

 der ingen annan betänklsghet äger rum eller äckeln, bvar- 

 emot är ingen l«g, synes bruket sannolikt icke medföra 

 vädliga foiider, iika litet som förtärandet af vissa djurdelar 

 t. e. Lefzen hos Fär, som kan hysa myriader af dylik na- 

 tur, och man kanner det icke; och huru ofta har icke Svin- 

 köttet ingätt i större leveranser m m. , och manne det dynt- 

 fria da endust kommit i beräkning? Huruvida ändtligen ett 

 sädant, i allmänhet ej för felfritt ansedt födämne, säsom 

 saluvara bor höra under Polisens tiilsyn, lemna vi ät andra 

 att afgöra *). 



*) Sa väl Prof Ptudolphi, som Prof. Florman bafva anmärkt yrhet hos 

 Svin fran verklig Dyntsamting i hjernan. Se K Vet. Akad Handl. 

 s. 152. följ, som visar att del kan ock finnes uioir. 5 de mu«ku'ärade- 

 Sarne- Färens kringsjuka härleder sig t'ran e*t annat slags Bläsjiiask, 

 Coenurus cerebrales , som endast finnes i deras hjerna. 



•*) En sednare förfartare har gissniugsvis anfört , om icke Svin-Dyntet 

 «kulle kuuna f oriplauus genom födan I ömse sidur hos Svin och Mea» 



