t APP-TÄTTISTG* 



3 



genom det morka dunfästet (rachis), liksom delad längs«? 

 efter i 2.ne. Bröstet och Buken äro smutshvita ; stun- 

 dorn finnas smala korta och mörka streck pä sidorna a£ 

 bröstet, nära vingarna ; de smutshvita smäfjä'drarnas dun, 

 som finnes vid basen, är mörkt eller svartaktigt. Föt- 

 terna äro svartbruna. Bak-kJoen är ej alltid lika läng«» 

 men merendels längre än tä«n och temügen rak. Ho- 

 nans färgor äro mindre lifliga, eller mera bleka, och de 

 svarta fläckarne pä hufvudet finnas icke ; hon har i stallet 

 pä nacken mörkbruna fjädrar med ljusare kant och är pä 

 sidorna och inunder smutshvit; stundom synes den bruna 

 fläcken pä halsen, ehum blekare än hanens. I öfrigt är 

 hon lika med hanen. 



I Juni mänads början under en resa tili Lappmark en> 

 säg jag i Torneä stad, ehuru sällsynt , denna Tättingart, 

 sora der anses för en sängfägei och hälles derföre stun- 

 dom i bur. O. Fabricius säger att den sjunger förträfF- 

 ligt, fladdrande med vingarna liksom Lärkorna. Pallas, 

 har sett den skocktals, om vären, i norra delen af Siberien, 

 kommande söder ifrän och uppehällande sig dä pä äkrar- 

 tta; vid floden Jaik träfTaJe lian om hosten sin sä kallad© 

 Ember. passerina, som jag anser endast vara en ung hane 

 af Lapptättingen. O. Fabricius har anmärkt, att den kom- 

 iner om vären tili Grönland, senare än Snö-tättingen, och 

 flyttar derifrän tidigare om hosten, samt att den lefver 

 pä falten, och är mindre allmän. Beckstein säger att den 

 fängas i Oktober i Thüringen, och skail ofta, om vintern, 

 träffas tillika med Snö-tättingen (Emb. nival.) i Tyskland* 

 Fennant anför, att den finnes pä Ferröarne och att den 

 lefver öfver vintern i Hudsons vik. Det är säledes en 

 Fiyttfägel, som tillbringar somrarna i norra delen af Euro- 

 pa, Asien och Amerika, men flyttar ät sydiigare orter » 

 när vinterns ankörnst beröfvar honom tillgäng pä föda. 



Denna bestär af allehanda växters fro , säsom de af 

 gras, äkerväxter och sälgarter, hvarföre Lapp-tättingeri 

 bör kunna uppfödas med frö af hampa, rofvor, vallmo 

 och äfven med mjukt hvetebröd. Men han äter ocksä 

 Insekter, och torde i synnerhet derföre nödgas öfvergifva 

 norden, vid vinterns början. Han Springer gerna pä mar- 

 ken säsom Lärkorna, men skali äfven sätta sig i träd 

 och hoppa pä grenarna liksom Tättingartern a. Sängen 



3 



