12 



VATTEN-ÖDLA 



och närmar sig intill honan som i borjan synes flytmdan, 

 men omsider stannar, da hanen med sin röriiga sljert sak- 

 ta klappar henne pä sidorna, och tiilika utgjuter frän sin 

 vidgade anus en mängd sädesvätska, som mjölkfärgar vatt- 

 net, och sammanfJyter kring honans lika utsvälda bakre 

 öppning, inom hvüken eggen betinna sig. Dessa ligga i 

 början i de pä begge sidor om ry geraden befintliga egg- 

 stockar. De äro i början hvita, smärre an Hirsgryn, men 

 bli sedan stora som smä pepparkorn. Mogoade, sanka da 

 sig smäningom ned igenom de frän eggstockarne löpande 

 rören, hvilka öppna sig vid anus, livarest eggen omgifvas 

 med ett kiibbigt slem, och utsläppas ensama, ej radtals, 

 och endast dessa finnas da befröade, hvarföre parningen 

 fortfar heia mänaden, tills större delen af eggen hos ho- 

 nan blifvit pä Jika satt lifvade. Likväl har man efter den 

 tiden upptäckt mänga smärre egg som i eggstockarne qvar- 

 blii r vit. De äter som af honan frambringas , sjunka ned tili 

 botten, men fjyta opp igen,, emedan den dem omgifvande 

 slemmen insuper luftbläsor, hvilka upplyfta dem, men 

 sjunka pä nytt da bläsorna brista. önart förändra eggen 

 deras skapnad ; förlängas och bli njurlika. Den ena ändan 

 tjocknar, och nu börjar nägon röreise märkas. Med syngla- 

 set upptäcker man stjerten, samt begynnelsen tili hnfvudet 

 och ryggknotorna. Ännu inneslutet inom en bläsa elleren med 

 nägon vätska fylld hinna , hgger fostret krökt med hüfvud 

 och sljert tillsammans. Omsider öppnas detta svepe, och det 

 lilla djuret börjar som larv sin fria bana i vattnet, Det stora 

 hnfvudet och utstäende ögonen ger den nägon likhet med 

 Stensimpan (Cottus Gobio). Ku utvecklas delarne märkli- 

 gare: framför stallet der framfötterna skola blilva, synes 

 smä fjäderlika knippen eller Iransar, siltande pä fyra half- 

 ringar, 4 hvar sida , liknande fiskgälar, och stä alla i 

 gemenskap med en öppning inät. Säledes andas vatten- 

 ödlan i första äldern liksom fiskarne. Bakom dessa fransar 

 framkomma de sä kailade armarna, liknande smäbakät böjda 

 käglor. Atta dagar efter utvecklingen, ser man tre smä spet- 

 sar nttränga vid ändan af armarna, ämnen tili tärna pä 

 framfötterna, hvilka genast användas. De bakre iemmarne 

 synas knappt förr an i/j. dagar senare, da ödlan börjar 

 kräia. Fransarne bebäjlas längt in pä sommaren och kun- 

 na de anses som ett| slags bilungor, i början nödvändiga 

 tili luftens afsöndrande som i vattnet innehälies; men de 

 fäUas slutligen, da djuret är fullkomligen utbildadt. I vatt- 

 net visa Ödlorna en utmärkt rörlighet, mm behöfva ofta 



