VATT EN-ÖD LA. 



Ärmu förekomma tvenne märkvärdiga omständigheter 

 i Vatten-Ödians historia , neml. egenskapen, att ur sin e- 

 gen varelse pä nytt frambringa de clelar som de antingen 

 iörlorat eller biiJtvit st} r mpade, och alt, äfven ofta, omby- 

 ta den hud hvarmed de beklädas. 



Det förra eller reproduktions-kraften , mindre allmärt 

 i djurens rike än i vexternas, äges i hög grad af detta 

 lilia djur. En del amfibier kunna mista delar, äfven efter 

 tUseende de väsendtligaste, utan fÖrliiat af lifvet, ätminsto- 

 ne länge behälla det. Sköldpaddan kan lefva en betydlig 

 tid seda'n hufvndet är afhuggit, ormenlikasä, och grodan, 

 anskönt man beröfvat henne hjertat. Detta bevisar, att de- 

 ras nervsystem stär icke i lika förbindelse som hos de däg- 

 gande djuren; eller att blodkärlen e] äro i sädant samband 

 med hvarandra som hos dem. Man har afskurit alla fötter- 

 na'och stjerten pä vatten-ödlan, och man har sett dem ä- 

 tervexa lika danade som tillförene. Flere ganger kan detta 

 rön förnyas, och aliud med lika följd, men nägon tid for- 

 dras, äfven nägra mänader, Inn an de nya benen vinna de 

 förras fastighet. Pä tre mänader har man räknat 687 pä 

 Siy tt vuxna leder hos en enda, pä hv\Ikeü fötter och stjert 

 i Juni, Juli och Augusti sex ganger stympades. Äfven kin- 

 clerne ätervexa. Blumenbach utskar alldeles ett af ögonen, 

 och likväl bildades ihdxn 10 mänader ett nytt med jörnyad 

 hornhinna och ögonsten. Heia ögat blef blött litet mindre 

 än det gamla. Detta, j ernte dessa kräkens seglifvade natur, 

 kan icke annat än förväna. Woljf öppnade nägra efter 

 titseende alldeles iiflösa ödlor, ineifvorna blottades, och 

 eggstockarne uthängde pä en hona, ickedessmindre funnos 

 de efter nägra dagar äter lefvande och rörliga. 



Att ombyta huJen, äfven flera ganger om äret, tiü- 

 hor ock Vatten-ödlorna. Den aflossas aniingen styc- 

 ketals eller hei och hälfen, liksoia en omvänd handske. Ef- 

 ter en märkbar tröghet nägra föregäende dagar, loss- 

 liar huden, sedan den förut smäriingom förlorat lärgen. 

 Hvar gäng pästär denna afklädning nägra timmar, och ge- 

 nast der efter visar sig den nyklädda qvick och munter. 

 Pä lika lika sätt förhäller det sig med en och annan med 

 denna närmast beslägtad art, hvilken äfven hör an de tili 

 vär Fauna, vi hoppas härefter kunna framstälia, da vi til- 

 Hka, för att icke nu blifva vidlyftigare, fä nämna de or- 

 wker man anser härtiil bidragande. 



