8 



SPOL-MASK. 



fl. hafva genom deras mödosamma forskningar skingrat det 

 okunnighets-mörker som höljde denna länge förgätna del 

 af Naturhistorien, och säledes gjort sig förtjente af ett o- 

 dodligt minne iios ^efterverlden , icke mindre genom be- 

 stämmandet al dessa kräkens ätskillnad, Organisation och 

 egenskaper jemförde med de öfriga djurens, an genom 

 üpplösande af den gätan, hüru de Hyttas ur den ena krop- 

 pen i den andra. Bevisen kunna icke med skäl bestridas, 

 och det är bögst sannolikt, att de maskar som hos djuren 

 kunna Finnas, äro dem medfödda, eller att rnaskeggen 

 nie ddelas genom de ur blöden afsöndrade safter. Härom 

 ofvertygade, finna vi icke det namn riktigt man förut till- 

 egnat dem af Tarmmas'kar , utan antaga det af inelfvorna 

 i en mera vidsträckt bemärkelse. Vi fä säkert framgenfe 

 tillfälle att anföra flera af denna skenbart rysliga inqvar- 

 tering, säsom, i följd' af sin bestämmelse, ensamt hörande 

 tili djur-ekonomien ; hvilket äfven skall bevisa att de ut- 

 göra sin egen ordning i djur-riket. 



Spolmasken, allmännast af de inneboende kräk som 

 tillhöra värt slägte, var icke mindre bekant för den gam- 

 la Läkaren pä Cous, än under de föijande sekler, lik- 

 väi icke tili sin natur, utan endast af de tillfälligheter 

 som vid dess närvaro oftast tima. Ett mindre noggrant 

 öga bar länge förblandat honom med den vanliga dagg- 

 masken, med hvilken han likväl har icke mer än den 

 runda kroppen gemensamt. Daggmasken är dessutom in- 

 under plattare utan dennes spänstighet ; har tyclligare rin- 

 gar och en enda rund bläsa vid ändan af hufvudet, samt 

 kroppen brunröd tili färgen, och försedd med fina borst 

 tili befordrande af dess rörelser; och framför allt: han 

 föder lel'vande ungar. Spolmasken deremot är fullkomligt 

 rund, spole-lik , och smalare ät bäda ändar; han är ge- 

 rn enl igen ett eller halfannat qvarter i iängden och af en 

 gäspennas tjocklek. Ett dubbelt större matt är icke heller 

 ovanligt, men uppgifter om alnslänga mä anses för öfver- 

 drifna. Heia kroppen, hvars färg, beroende af den olika 

 näring masken njuter, finnes än hvit, än rödlett eller ock 

 gulbrun, kallas af Gaze en ihälig muskel, eller en muskel« 

 hud som omgifver inelfvorna. Den bestär af idel cirkelfi- 

 brer, livilka afskäras af 4 mer eller mindre synbara och i- 

 bland upphöjda linier, löpande frän hufvudet tili stjerten 

 sins emellän lika älskilde. Merl eist dessa, som icke äro an- 

 nat än pä längden gäende muskelhbrer, dragas de cirku- 



