SPOL-MASK. 



rod färg och hafva blifvit kailade hjertmaskar af de okun» 

 nige. Skingrade i underlilvet ha de icke sälian utkrnpit 

 genom brockskador; och liköppningar hafva upptäckt hän- 

 delser, der de tjocka tarmarne och sjelfva bläsan varit ge- 

 nomstungne, som Fischer, van Swieten, Baldinger , Va- 

 string o. fi. fätt tillfälle bevittna. Det är tydligt att brist 

 pä föda och trängseln nödgat maskarna att söka sä ona- 

 turliga utvägar. Rysvärdt är det stora antal man sett dem 

 urgöra, antingen ätskilde eller klnmpvis af mer än hnn- 

 drade tillsammans förenade. Likväl kunna sädana gäster i 

 mängd finnas, utan att röja sin närvaro genom nägra ut- 

 märkta symtomer, säsom hos feta och slemfulla personer 9 

 och de hos hvilka genom sega 3 klibbiga och mjölaktiga 

 narinssmedel ett sädant klister danas i tarmarne, som är 

 för maskarna den angenämaste föda, och häller dem i ro 

 och stillbet inom deras näste. Emedlertid fordras det sä- 

 kert fallen het (receptivitet) och förut beredande orsaker 

 tili deras mer och mindre utvecklande. Sannolikt äro de 

 dock af naturen ärnade att äfven gagna genom uppsupan- 

 de af de öfverfiödigt slemmiga vätskor som i tarmarna 

 samias , och blifva först vid dessas svagare lillstand och 

 tilltagande slapphet, samt genom mängden , en sjukdom 

 och pfäga i följe af den retning de göra, samt upphof tili 

 de förunderligaste verkningar. Det är da som läkarens ät- 

 gerd biir af nöden r dels att söka förändra anläget att hy- 

 sa dessa kräk, dels att genom medel mota de olägenheter 

 som af maskarne föranledas, förstöra deras slemnästen, 

 döda sjelfva maskarna samt drifva dem ur kroppen, och 

 nndtligen förekomma en framdeles ulveckling af ämnet el* 

 ler eggen för en tillkommande och lika plägsam aftöda. 



Tab. 12. fig. i. Masken i nat. storlek. — a. hufvudet 

 med värtorna. — b. stjerten med dess öppning. . — 2. en 

 han-mask uppskuren pä längden; — a. munnen. bb. — mat- 

 srrupen. — cc. magen. — dd. tannkanalen. — ee. sädes- 

 kärlen, ■ — ■ ff*, sädesbläsorna. — g. parningsorganet (elter 

 Jurdens). — 3. honans slägtsdelar särskiit uUagne. — a. 

 öppning.en tili moderslidan. — bb. den kiulna lifmodern r 

 hvars horn sluta vid dd. — cc. de slingrande rör genom 

 hvilka eggen föras. — 4- hnfvudändan. — 5. de tre värtor- 

 na. — b. stjertändan med dess öppning. — 7. nägra egg 

 wr eggstockarna, mycket förstorade. — (fiän Jördens) r 



