RAR 



CANIS Vülpes. Pä F. Keltu. Repo. Pä Fr. Renard. 

 Pä Eng. Fox. Pä T. Fuchs. Pä Ital. Folpe. Pä Sp. 

 Raposa. Pä D. Rev. 



Hufvudet är bredt med afsmalnande Nos och 

 hvita Läppar. Utöronen stä upprätt och äro 

 liksom Framjöuerne svarta. Svansen är myc- 

 ket härfull, rak, med hvit spets. 



Linn. Syst. Nat. Ed. Gmel. t. I. p. 73. Gl. i. Mammai. Ord. a. 

 jF* t v*>. — Faun. Svec. n. 7. — Mat. Med. n. 6. — üef^. Faun. Sv. p. 9. — 

 Thunb. Beskr. pä Sv. Djur s. 7- — Schreb. Sängth. 3. s. 554. t» 9°- — ' 

 Bujfon. II. a. 7. p. 75. t. 6. — Pennant Briet. Zool. 1. p. 7. 



JNIaturen synes ifrän början hafva skänkt Räfven ät Nor« 

 den, ehuru han sedan tillegnat sig alla luftstreck emellaa 

 begge Polerna och vunnit för sitt skaplynne en ryktbarhet , 

 icke mindre känd af den heliga an profana skiiftställaren, 

 bade för och efter Esops tidehvarf. 



Räfven liknar närmast hunden, särdeles med sina inr« 

 delar. Gemensamt med honom och heia slägtet har han G 

 Jramtander i vfra käke?i , och lika mänga i den nedra; 

 enkla inbüjda betar samt 6 — 7 ooclar pä hvardera sidan. 

 Han ätskiljer sig dock genom formen af hufvudet, som är 

 i jemförelse med kroppen, större och bredare an hundens, 

 samt utmärkt spetsigt ät den med märkbara morrhär för- 

 sedda nosen; har kortare öron, större svans, lurfvigare) 

 och längre här, ögonen snedare ställda, och en egen, 

 stark, obehaglig Inkt; men an väsendtligare tyckes hans 

 naturliga egenskap vara, att icke kunna fullkomJigt tämas, 

 i följe hvaraf han liksom tränar och dör af ledsnad, da 

 hans medfödda frihet beröfvas honom. 



Sjelfva kroppens vanliga längd utgör en aln och 2 — 4 

 tum, den raka svansea oberäknad, som ensam hinner tili 

 tre qvarter. Färgen är allmännast hvad man kallar Rod 

 som en Räj , fast nägot blandad med hvitt i pannan, vid 

 skuldrorna och längst bak pä ryggen, s^mt yttre sidorna 

 af bakbenen. Likasä synas kinderne och strnpen hvita, 

 men bröstet och buken deremot gräaktiga. Ändteligen ly- 

 ser spetsen af öronen svart, och svansens yttersta ända vi- 

 sar en utmärkt hvithet. Att vissa förändringar i storlek 



