TR ANA. 



begärlige, men flsk synes icke höra tili Tranornas matord- 

 ning. Deremot äro de fruktansvärda för nysädda sädes- 

 fält, hvilka de vid flyttningstiderna i stora hopar besöka, 

 da sädane och i synnerhet ärtäkrar kunna af dem förstö- 

 ras, älven sedan brodden upskjutit. Pä de med Bohvete 

 besädda falten i vissa Polska Landskap, nödgas Bönder- 

 ne uppresa vakthyddor för alt afhäila dessa gäster som 

 eljest visa sig aihför varsamme, att icke kunna af skytten 

 lätt ertappas. Sä väl fordom som i sednare tider har 

 äfveti brukats flera medei att fänga dem. De gamle Ro- 

 mare kände det. J^irgilius och Horatius tala om nät och 

 snaror für samma ändamäl, hvilket i följande äldrar vim- 

 nits genom Omar och Falkar, som blifvit tili lägeljagt in- 

 öfvade. Härtiii har utan tvifvel smaken för köttet gilvit 

 anledning, hvilket man häüit för en läckerhet, sä mycket 

 mer, som det icke äger den traniga smak som ätföljer 

 mänga af Vattenfäglarnes. I Romarnes tid brukades att 

 bland skockar af gäss, höns, dufvor och päfäglar älven 

 uppföda Tranor, som Varro berättar, och Plutarch tilläg- 

 ger, att man gödde dem i rnörkret sedan ögonen blifvit 

 igenklibbade. Vid de lysande gästebud som Domitian 

 framför andra Romerska Kejsare anstände , funnos alltid 

 dessa fäglar pä bordet säsom bögt värderade; och Apicius 

 uppger i sin ryktbara kokbok satten att amälta dem. I 

 mycket sednare ärfmndrade behöll man ännu smaken för 

 samma vildbräd; ty Wilhtgkby säger, att det i hans tid 

 fördes allmänt pä torgen i det moderna Rom, och Pen- 

 nant , att derpä sattes mycket värde i Etigland för par 

 sekler sedan , da Tranor, som nu knappt fiimas der, voro 

 allmänna, och 20 pence böter älades den, som ofredade 

 eggen. Da (1621) betaltes iG pence för en Trana, hvil- 

 ket var mer än för nägon annan fägel, som hos de lör- 

 nämare eller vid slora hö^tider framsattes; t. ex. vid in- 

 stallationen af en Ärkebiskop i York under Edvard IV. 

 da 200 Tranor jemte 1000 Kapuner och 4000 Dufvor, 

 utom större matvaror i jemförelse, blefvo pä listan forde, 

 Huru helsosamt detta födämne är, ha vi svärt att med 

 säkeihet afgöra; men som en och arman af forntidens 

 Författare redan ansäg det för härdsmält och mindre dug- 

 ligt *), sä bör man ej beklaga sig öfver förlusten af sä- 

 dana stekar. 



Sä begirlig som Tranan var i Romerska koken, sä 

 mycket prisades hon ock af den tidens Läkare^och ännu 

 *) Obspnium pessimum. (Epicharm). 



