n:o i5. 



ÄTLIG GRODA. 



RANA esculenta. Källfrö. Pä F. Konna. Pä Fr. 

 La Grenouille mangeable. Pä Eng. Edible frog. 

 Pä T. Gemeine-Grüne. Wasser-frosclu 



Kröppen kantig, slät, grön med svarta fläckar, 

 och en gul rand löpande frän nosen ända tili 

 bakdelen längs efter den pä tveren puckliga 

 ryggen, samt tvenne andra upphöjda, blekare 

 pä sidorna. 



Linn. Syst. Nat. Ed. Gmel. r. 3. p. io55. Cl. 3. Amphibia. Ori. 

 I. Reptilia. Faun. Svec. n. 379. — Uetz. Faun. Sv. p. a86. — d' Aubenton 

 Encycl. Meth. — La Cepede Nat. Gesch. d. Amphib. Ton Bechatein. a. p. 

 554. T. 27. f. 1. — Kösel Hist. Ran. p. $1, t. 13-16« 



Cjrodorna utgöra ett fyrbent djurslägte bland Amfibier 

 af samma naturJiga ordning som Ödlorna, frän hvilka d© 

 väsend tligen skiljas genorn de ras stjertlosa kropp med bar 

 och slipprig yta, samt länga och tili hoppande da n ade 

 bakben. Närmare betraktade künde väl arterne, efter den 

 anledning visse Zoologer gifvit, familjevis fördelas i egent- 

 liga Grodor, Trädgrodor och Paddor, men detta synei 

 öfverHödigt, da alla i anförda hufvudkännemärken öfver- 

 ensstämma. Det mä endast anmärkas, att af hvart af dessa 

 slag en eller flera vunnit burskap i Norden, och att Sven- 

 ska Fauna är rikare pä arter af detta slägte, an af nägot 

 annat bland de fä som tili inheraska Amfibier räknas. 



Den ätliga Grodan hör tili de förstnämda , hvilka ut« 

 märka sig frän Paddorna genom sin slätare hud och längre 

 bakben, ÜHigare rörelser och mindre obehagliga utseende, 

 fastän ofta den lättrörde inbiliningsfullt ryser vid anblicken 

 af detta menlösa djur, visst icke med mera skäl an vid 

 äsynen af Masken, Skalbaggen eller Spinnein. Den är 

 mindre allmän hos oss an vanliga Grodor (Rana tempo- 

 raria). Förmodligen fordrar den en längre och jemnare 

 varme an norden äger, iör att trifvas. Emedlertid träffa« 

 Källfrön i diken och kärr, helst der källdrag finnas. 



Kröppen har, liksom hos flera denna Grodas slngtin- 

 gar, en aüäng och bakät nägot afsmalnande form; men 

 hufvudet är, ehuru bredt och stört, nästan koniskt och 

 $£etsigare. Näsborrarne utmärkas med tvenne runda öpp- 



