ÄTLIG GIIODA. 



'9 



snarlik fiskarnes , men bloit hinnakfig; rnjuk och utan ben- 

 ämne, bJir smäningom smarte, torkar och slutligen iör- 

 svinner; och nu är Grodan Jullkomnad. 



Som Grodornas egg kläckas i vattnet, hvilket vär och 

 sommar är kallare än atmosferiska lüften och jordyian, 

 och röna säledes vida roindre varme an de Amhbiers egg 

 som kläckas under den af solen upphettade sanden, sä är 

 icke und erligt att de fordra en rnängdubbeit längre tid 

 tiil sin utveckling. 



Man träffar dessa Grodor af olika storlek, hvilket Be- 

 ror af deras älder; ty Hösel tror att de vexa tills de äro 

 10 är gamla. Derjernte torde födan och himmel-strekets 

 värmegrad äfven bidraga tiil utvexandet. I de blidare kli- 

 maten fär kroppen frän nosen tili bakdelen 2-3 tums 

 längd, och bakfötterne, da de utsträckas, fyra tum; der- 

 emot hinna de främre knappt tili tredjedelen deraf. Ho« 

 Dan biir ock vanliqen större än Hanen. Visst är, att förrän 

 de uppnätt fuila 5 är, äro de icke skickliga tili parning. 

 Deras högsta älder kan ej med säkerhet bestämmas. Erl- 

 ügt Rose/s tanka, gär den öfver 16. 



Den ätliga Grodan äger utan tvifvel skarpa sinnen. 

 Hermes stora utstäende ögon, ge kenne förmaga att se 

 rundt ornkring sig, sä mycket mer som de äro rörliga, 

 och kunna bade in- och utdragas; den mjuka och smidiga 

 huden att känna fiägten som rör hennes yta ; den spänsfi- 

 ga strängen inom örat att märka det ininsta buller midt 

 ander det starkaste larm af sina kamrater. I smaken sy- 

 nes hon äfven grannlaga, da hon aldrig njuter nägot for- 

 skämdt eller ruttnadt. Maskar, smä snäckor, iglar, insek- 

 ter med och utan vingar vidröras icke, O/ü hon ej ser dem 

 lefvande, men hon griper da sitt rof oAa med et alnsliögt 

 skutt. Flygande insekter fängas med rungan, som beiäckes 

 med en klibbig slem. Smä snäckor slukas heia, och snäl- 

 heten kan äfven gä sä längt, att rfiöss, smä vattenödlor, 

 nykläckta anke- och andre fägeJangar som närma sig tili 

 henne, älven blifva hennes byre. Magen kan ocksä ansen- 

 ligt utvidgas och rymma en myckenhet näringsämnen. 



Grodan älskar solen, hvarföre hon icke sällan upp- 

 kryper ur vattnet, eller dit jagad , äter snart uppkommer, 

 for att lata beskina sig. Om värnätterne i synnerhet ro- 

 jes hennes närvaro genom d«t ofta iömyade entoniga rp- 



