rjÄUILEN MACHAON. 



2 7 



3. Danaider: vingarne äfven rundade och alldeles 

 heia. Bland dessa äro en del hvita, en del brokige. 



4. Nymfer: vingarne Tandade, och framfötterne myc- 

 ket korta, siundom omärklige. De äro dels med, dels 

 utaii vingögon. 



5. Plebejer, hvilkas larver. görama deras hufvud liksom 

 under en sköld, och iikna i hast gräsuggor; Fjärilarne 

 äro ganska smä. 



Utan biträde af denna indelning af Papilionerne, be- 

 mödar man sig fäfängt att särskilja dem. 



Dagfjärilens hufvud är försedt med tvä klotrunda o- 

 gon, sammansatta af mänga smärre; — tvenne spröf:, me- 

 rendels i spetsen klubblika , och tvä korta munspröt 

 (palpi) som omfatta ett dubbelt, längt sugsnyte eller tun- 

 ga , hvilken i spirai hopruilas, eller efter behof utsträckes , 

 för att dermed suga saften ur blommor, den enda nä- 

 ring Fjärilen njuter. De fordom pä Larven talrikare f öt- 

 terne äro endast sex, och fästacle vid bälen. Bälgen har 

 nie ringar och nie andhäl, hvilka vi äfven anmärkt hnnas 

 hos larverna, ehuru de mindre synas pä Fjärilen, säsom 

 betäckte af här och fjäll. Vingarne, alltid fyra tili anta- 

 let, hällas, i hvilande ställning, upprätt, och sitta da tili- 

 hopa, mot bruket hos andra fjällvingar, hvilka dock alla 

 hafva det gemensamt, att vingarne äro sammansatte af 

 tvä jemte hvarandra liggande hinnor, emellan hvilka de 

 greniga ädrorna löpa och vid första utvetklingen äro med 

 en färgad vätska fyllde; nien da denna uttorkar, falla de 

 äfven som hinnorna tätt tillsamman. Det som likväl karak- 

 teriserar Papilionerne sä väl som heia kiassen, är vingar- 

 nes blandade färger och betäckta yta med lika sä mänga 

 slags smä fjriil af mjöls finhet, tili skapnaden an runda' 

 än aflänga, breda ? spetsiga, mänguddiga', tandade o. s. v. 

 och dessa former finnas sä med tivarannan- förenade efter 

 som schntteringen det fordrar. Fjällen äro äfven med en 

 litcn fot iörsedda, och iigga hvarftals tätt tillhopa säsom 

 takspän, instuckna i smä häligheter som med synglaset 

 pä en. blottad vinge kunna lätt upptäckas. 



Könen ätskiljas genom storleken hvari honan meren. 

 dels äger företräde. Vingarnes färger äro ocksä vanligen 

 högre och den oftast äggstinna kroppen tjockare. Säkra- 



