22 



T R Ä G A R D S - H E L I X - S K A C K A . 



angifver en Fahrnis Hirpimis säsom uppfinnare af delta 

 slags läckerhet, nägon tid före krigen emelian Cesar och 

 jPompejus. Man hade ord.entliga stallen eller sä kallade 

 Coeklearia , för att göda Snigiarne med kli och Ijumt vin. 

 Varro sager att de vexte sä mycket att Snäckan künde rym- 

 ma 10 qvarter; och voro djaren i jemförelse sä stora, sä 

 var Plinii aftonmältid icke den minsta, som bestod af ett 

 sallathufvud, tre snäcksniglar, tvä egg, en kornkaka jenite 

 sött vin och snö eller is. Äfven i sednare tider har man 

 icke förgätit bruket af dessa Snäckor pä flera orter. De 

 aamlas oin hosten, sedan Snigeln inkrupit och formerat 

 aitt lock, t. ex. i Swaben kring Ulm m. fr 1 , st. och heia bät- 

 laster föras af särskilta Snäckhandlare utför Donau floden. 

 I Wien och pä andra Ställen ätas de i mängd under fast- 

 lagen , och förvaras tili sädant bruk i egna Escargatoirer 

 eller Snigelgömmen, af plankor inhägnade, hvarest Snig- 

 iarne födas med flera linder dem tjockt spridda grönsaker. 

 Da de i koken användas, kokas de först med vatten, och 

 biifva sedan med olja , salt och peppar tillredde, och an- 

 ses da som en mycket smaklig rätt af dem som värdera 

 denna föda. 



Tab. — fig. i. visar snäckan sädan som den vanligen 

 fmnes. — 2. locket. — 3. snäckan sönderbruten pä sidan 

 för att utmärka de skruflika hvarfven. — a. mynningen 

 eller öppningen. — b. yttre läppe?i eller kanten. — c. 

 nafveln (umbilicus) eller snäckans bas derifrän pelarem 

 (columella) c. f. börjar , omkring hvilken vridningarne 

 (anfractus) h. e. g. f. som utgora vindeln (spira) löpa tili 

 speisen (apex) vid det öfre f. hvarest djurets lefver ügger. 



— d. bälen eller buhen (venter). — 4« snäckan itusägad , 

 hvarigenom de 5 vridningarne synas ini. — 5. snigeln nä- 

 got mindre än i nat. storlek. — a. hufvudets ända med de 

 4 tentaklerne. — b. öppningen för generationsdelarne. — 

 c. gördeln (le manteau). — d. öppningen för respiratio- 

 nen. — e. för exkrementerne. — f. fällen elier foten. — 

 g. bakdelen af kroppen vriden efter snäckan i hvars spiral 

 den gömmes. — 6. hufvudet af snigeln under parningStiden 

 med begge öppningarne för fortplantningsdelarne. — 7. 

 dessa delar särskilt uttagne, sedan de utträngt, mycket 

 förstorade, satte rnot hvarandra i naturiig stälining. — 8. 

 begge könens inre tili generation hörande, förenade delar. 



— a. hanens. — b. dess bihang. — c. lifmodern. — d. 



— g. föreningsgäng emelian lifmodern och hanens del. 



h. h. h. ettr särskilt rör (vas deferens) som öppnar sig 



e^gstocken. — e. bihanget tili lifmodern. — f. testiklarne. 

 i "lifmodern och slutas" pä en annan gren med päronlik 

 utvidgning. — k. hvari en purpurvätska stundom firmes. 



]. ett krusigt rör som öppnar sig i eggsiocken d. och 

 slutar sig i lefvern. — 9 kärlekspilen, som finnes inne- 

 sluten i e. (Fig. &) Figg 6. 7. 8. 9. äro länte frän 

 merdam. 



