ALLMAN EKOItRE. 20 



och iük am mar äfven svansen med dem, hvilka Ii an ocksä 

 tvättar, i synnerhet om han vidrört feta saker, och ruliar 

 sig med mycket nöje i sanden. En tarn Ekorre byggde bo 

 jemte Hermanns hus i ett träd i grannskapet, och stal 

 klutar dertill ur et rorri genom en söndersiagen fönster- 

 ruta. Man har äfven kunnat draga fördel af denna failen- 

 het att samla och gömma, nemligen att genom spaka Ek- 

 orrar insamla de yppersta nötter af närbelä'gna hasselbu« 

 skar, frän hvilka de inom dygnet hemburit en mängd att 

 fylla heia hattkulien (Tänzer); och man skulle snart gissa 

 tili ett slags urskiilning hos detta djur frän Hermanns be- 

 rättelse om en, som vidrörde intet hos den som ägde ho- 

 nom, men smög sig in hos en annan som retat honom 

 och der gnagde han alit! Denna medfödda oart att sön- 

 dergnega, och den smutsiga vanan att öfverallt släppa o- 

 renligheten och uririen , ehuru han häller sig sjelf och sin 

 boning ganska ren, gor att han, skild frän vildmarken der 

 jiaturen satte honom, gemenligen icke njnter mera utrym- 

 ine än burens, eller det en kjedja tilläter, och man kan 

 da icke utan beundran se, huru han länga stunden o- 

 «pphörligen dansar, likväl midt under dessa rörelser vid 

 minsta knapp stannar, och pä bakfötterna hvilande, lystrar 

 efter ljudet. Tidtals äter, och i synnerhet sedan han mät- 

 tat sig, öfverlemnar han sig ät sömnen, sammanrullad 

 som ett klot och omsvept af svfinsen, eller lägges han 

 stilla platt ned , betäckt med densamma som böjes tillbaka 

 öfver ryggen. Ekorren är, kort sagdt , ett litet vackert djur, 

 knappt raer än tili hälften vildt, och som för sin nätthet, 

 sin läraktighet, sina mildare seder väl förtjente sparas, sä 

 framt icke den beskyllningen är grundad att barrskogarnas 

 tillvext genom Ekorrar mycket förhindras» 



Vissa tider, ehum icke just bestämcla som man pä 

 »ägra stallen inbillat sig, har man sett Ekorrar anställa 

 (iikt Fjällmössen) vandringar, säsom i Norrige (Pontoppi- 

 dmi) och i Siberien (Pallas), samt i skaror framtäga. Ora 

 brist pä föda är härtill grund, kan icke försäkras, ty vid 

 de tag som Fjällmössen göra har man icke funnit spar tili 

 nägon förödelse efter dem. Orsaken är ännu en af de obe- 

 kantare i naturen. Fiera hundrade är sedan omtalades hu- 

 ru Ekorrar seglade öfver vatten pä ett trästycke eller en 

 barkbit, med tillhjelp af svansen säsom segei. Detta är 

 yerkligen en sannsaga, som i Sedaare tider blifvit af Hera 



