EIÜETl-GAS, ^3 



Det är Iikväl detta , som framför allt, frän äldre ti- 

 der, gifvit lägein ryktbarhet. Kändt i Frankrike under 

 namn af Eäeräou , i England Ederdown, i Tyskland Et- 

 terdune.n, brukas det der, äfven som i de Nordiska Län, 

 derna tili dunbäddar, kuddar, dyuor och byendea. Det 

 är niest grätt , men hvitt der det sütit vid hüllet, samt 

 bänger sä tiilsammans alt det kan rystas utan att kring« 

 spridas. Det är ickedessmindre mjukt och uibreder sig 

 sjlif'i samt fordrar säkdes en ganska Uten vigt att fyllä de 

 bädtfär, hvartiil det i synnerhet användes. 



Dunet tages af fägelns näste, men icke allt pä en 

 gang man i fiere, som Isländarne göra det. Det hämtas 

 äfven sedan ungarne aro framkomne och hvilka lern na boet 

 temligen rent. De nämde Öboerne, och Jikasä folket i 

 Finmarken och de Nordländska fögderierna, förstä sig 

 ganska val pä derma beskattning, och det Jyckas dem of- 

 ta att fäglarne bii sä tama , att de göra sina bon nära 

 antiil Imsen, hvarigenom dunen kunna sä mycket lättare 

 insamlas, och hon an säges ocksä tilllta det medan hon lig- 

 ger orörlig pä eggen. (Leem), 



Behandlungen af dunet sker sedan pä foljande sätr; 

 Man sorterar det vanligt vid sjelfva boet. Det öfversta 

 lägges för sig säsom renast. Dessutom skiljes dunet i 2, 

 slag: Tä?ig- och Gräsdun, Det förra slaget är tyngst, men 

 lätt att rensa, bör likväi torkas val, e med an tängen hyser 

 en sah aktig fuktighet i sig, och är gemenligen vät, da 

 Kästet är nära vid stranden, gjordt pä sjelfva tänghögar- 

 lie, under hvilka hafsvattnet ofta upptränger, och kunna 

 ibland utsköljas med bo och allt ifrän stranden. Ett näste 

 af osorteradt grästiun kan ge 4' 5 lod rent dun, sä att 

 man af en enda fägel, om han skattas alla 5 kullarne, 

 kan fä nära en half mark. Men % lod endast ha den 

 spänstighet att en hei hattkulle deraf fylles. Af en mark 

 wrvaldt gräsdun fäs en half mark r<?nt, men vanligen er- 

 li alles 3 marker af 10. Deremot ger Tängdunet blott 2. 

 Enklaste rensningssättet bestär deri, att torka dunet i se- 

 ien, valka det ännu varmt melian händerna, fränskilja se- 

 dan det renaste och utplocka resten med fingrarne. Att 

 torka det i jerngryta, som ocksä sker pä nägra stallen, 

 duger icke , ty spänstigheten förloras och färgeu blir brun. 

 Man brukar ocksä en bäge med nägra spända h amps trän- 

 gar ; hvarä dunet Jägges, Strängarae räras derpä hasügt 



