GRÄ-BRUN FJÄLL-ORM. 



ANGUIS Eryx. Ormslä. Pä Eng. Blindworm. Pa T. 

 Blindschleiche, Hartwurm. 



Blekbrun pä ryggen och dunkelt koppariargad 

 vid sidorna* samt stälblä pä buken. En svart 

 linia löper längs efter heia ryggen, och en pä 

 hvardera sidan fran hufvudet tili stjertens ända. 



Linn. Syst. aat. ed. Groel. i. 3^ p. iiaj. Gl. 3. Amphi.bia. Ürd. 2. 

 Serpentes. — Gott], res. s. 5o6. — B.etz. Faun. Su. p. 294. — La Cepede 

 Hist. nat. d. Serpens, p. 433. — Pennant Er, Zool. 3. p. 36. t. 4. f. i5» 

 (A. fragilis). — Laurent. Amphib. p. 6g. n. »a'5. t. 5. f. a, (A. fragilis), — 

 Beckstein Araphib. 5. p. 119. t. 11. f. 1. (A. fragilis). — Hermann. Obs. 

 Zool. Argentorat. t$m, p. 287, — Orphol Musterung der Thiere Deutsch!. 

 s. io3. 



H os Djnrslag danade med färre lemmar ., äro gemcnligen 

 skiljctecknen afven icke mängfaidiga. Detta besannas om 

 Ormarna, hvilkas talrikhet och inbördes samt ■ gradvis lika 

 förhällande gör det oändligen svärt eller snarare omöjligt, 

 att, Moni hos nägra af naturen starkare tecknade, Iran en 

 föga märkbar ätskilinad i formen af hufvud , stam och stjert 

 finnaen bestämd karäkter för hvarart; och sjelfva färgen, 

 som ofta är sä olika , ofra nödvändig att iakttaga i anse- 

 ende tili de giftiga, har icke sällan befunnits sviksam och 

 otillräcklig att skilja en sädan fran ett menlöst slag. 



Von Linne", hvars fcrskancle blick insäg all t detta, 

 valde derföre säsom väseiidtiiga kännemärken de undra be- 

 täckningarne af kroppen , alt icke endast efter deras oükhet 

 skilja slägtet, Uta« ock efter antalet arterna bland Ormar- 

 11a; och fastän det icke undgick honom att ock sä härvid 

 se mänga förändringar, höll han likväl förhällandet af 

 den nämde betäckningen nnder buk och stjert, für det 

 säkraste skiljeme.del hvaraf man künde betjena sig, jernte 

 da och da anförandet. af uiseendet och färgen. Hau in for- 

 de denna metod i siit ododliga verk, och de flesta, de 

 nyasjte naturkunnige hafva jFöljt samraa hana. 



Da Skalltrormar (Crotali) , Slungormar (Box) och 

 Huggormar (Colubri) utmärkas med deras sä kallade buk- 

 och stjertskoidar (Scut.ce) eller större fjäii, äro Fjällormar- 

 ne (Angues) öfveralir, äfven inunder, betackfa med Jika 

 fjäll eller sädana som de förutnämda äga pä ryggen, lik- 

 väl äro den rnedlersla radens pä undra sidan fran hufvu- 



