VANLIG SILL, 



21 



nor vid dem ofvantill, medan den undre delen hälles pä 

 passande djup genom vidhängda tyngder. Pä de stallen 

 hvarest Sillen skockar sig, hvilket röjes af fäglar eller hval- 

 fiskar, äfven af det oljaktiga och klibbiga ämnet som, sim- 

 mande pä ytan öfver stimmen , särdeles när hafyet är lngnt 

 och stilia, gor det iysande i mörkret, der utkastas nä- 

 ten om aftnarna, emedan fängsten sker alhid bäst nat- 

 tetid, hvarefter de följande morgonen genom vindspel 

 inhämtas. Vanligen brukas ocksä lanternor och «Idar pä 

 byserne, hvilkas glimrande sken locka Sillen i nätet, 

 sum kan sä fy.ilas , alt ett enda innesiuter io— n läster. 



Förvaringssatten och saltningsmetoden är olika efter 

 stallet der den sker. En del af Silier* saltas pä hafvet och 

 derma är aütid fetast. Skilinad göres dessutom pä den orn 

 vären salta.de (harengs verds), och den om hosten eller 

 vintern (harengs pekeJs). Irisahningen sker ock pä tvä satt. 

 Det förra (weisse Einsalzen, harengs biancs) verkställes pä 

 fartygen sä'unda, att sedan Sillen är gälad , lägges den i 

 stark saltlake, hvarur den tages efter ett halft dygn och öra- 

 sas i tunnor, hviika föras i la/id oeh der orckmllgare samt 

 hvarftals ompackas med nytf. sah, hvaraf tili tunnan vanli- 

 gen ätgär 5 rnaiker Spanskt sali och färsk lake, hvars till- 

 redning stär under offeullig nppsigt i Holland. Vid pack- 

 ningen sker urval af den bäüre och sämre, cch begges 

 värde utvisas genom ett pä kärlet inbrändt märke. Ek väl- 

 - jes framför allt annat virke tili kärien, som göras sorgfäl- 

 ligt ganska täta. Ett ar.nat satt är att röka Sillen , eller tili 

 Bökling bereda den (rothe Einsalzen). Till den ändan 

 blir Sillen liggande heia dygnet i Jaken och uppträdes se- 

 dan vid hufvudet pä trästickor, som uppbängas i egna rök- 

 ugnar, hviika gemenligen hälla 12000 Sillar i hvar rök- 

 ning, som förrättas med röken af antändt ris, dä de efter 

 24 ti minar fä ett slags guldfärg, eller efter fängre tid bli 

 mörkbruna, och sedan packas i tunnor. Pä andra Ställen 

 uppskäras de i ryggen och nägot saltade rökas öfver spä- 

 nor, och härtill väljes aJltid den fetaste. Holiändsk bökling 

 har företrädet framför all annan. I Nordiska länderna bru- 

 kas dessutom en sur tiliredning af Sill genom jäsning, 

 och än längre mot Polen, pä Island och Grönland, för- 

 mociligen det äldsta förvaringsmedlet , att torka hsken> 

 upphängd i lüften eller utbredd pä kiipporna. 



Sillen förtäres antingen färsk, eller säsom mer ellmänt, 

 insaltad. Som sallat tillredd ansts den merendels smaklig. 

 En viss Riksgrefvinna satte sä högt värde derpä, att fooß 



