54 



St (St.- stynget. 



Man vet icke egemligen hura den na fluga lägger sina 

 egg. Utan tvifvel känna kreaturen dervid nägon smärta, 

 ly, jeoite den förskräckelse som flugans närvaro injagar 

 lios heia fähopeD, ser man den olyckiiga som biifvit träf- 

 fad, linder beständigt bolande, med upplyftad skälfvanda 

 svans och utsträckt hals löpa kring faltet eiler rusa tili ett 

 nära bei iget vatten, dit äf'ven de öfriga skynria, och hvar- 

 est de, om Jyckan gynnar dem att en sädan fristad fmnes, 

 icke längre iöiiöljas af fluga n, som synes sky för vattnet , 

 kanske af fruktan för den kyla som vanligen ätföjjer det- 

 satrima. Anfaller hon Oxar, spända för p logen , kunna de 

 icke vidare styras , de ränna Jiksom skenande sin väg med 

 redskapen. Lajidtmannen kallar det besä, ett ord, länac 

 flf Tyskarnes Bussen. I England har man uppfunnit medel 

 att i sädan händelse genast skilja dragarne Iran plogcn. 



Egglaggningen sker med rnycken hastighet, ty hlugän 

 dröjer knapt nägra sekunder pä kreaturets rygg; och det är 

 anarkiigt att de icke ens försöka jaga derma fiende med 

 svansen , som är sä vanligt försvars medel mot andra yrfän. 



Ung boskap och Tjurar äro mest uisälta iör Slyngflu- 

 görna , och vanligen iä de sundaste de fiesta Broraskuior. 

 Vid Garfveritrna är det vai bekant, att de staiksste och 

 bästa Imdarne äro i synnerhet stuj<gne. Mtn ehuru skin- 

 aaet heias sedan Larven tstkrupit, sker det icke med sam- 

 ina ärune hvaraf det förut bestod , hvaiföre liksom en 

 spricka synes pä den torra huden der hälet fordom varit , 

 hvilKet härleder sig fr an det snarare svampaktiga väsende 

 som fyllt det, torkat tillsammans och spruckit, hvilket kan- 

 ske ocksä hä'nder vid beredningen. 



| Pä Tab. f'öreställer fig. 5. .Elugan. — 6. Larven. — 7. 

 Pupp an med sitt lock. 



2. REN- STYNGET. 



OES TR US Tar an di. Pä Lapp. Kurbma > Cnrmet 

 I. Gurmak. Pä N. Rensvärre. 



Vingarne äro matt sotfärgade med svartare ytt- 

 re kant. Baien blekgult Juden med nakna 

 glärssande svarta knöiar baktill. Bälgen lu- 

 den, brandguJ, vid fästet blekare. 



Linn. Syst. nat. ed. Gmel. 1. 4 p. 2810. — Faun. Sv. n. 1026. ~ Flor. 

 Lapp. p. 360. — K. V. A. Handl. 1759- *• 124. t. 5. f» 5. 6. Fabr. SytC» 

 Au£. p, 229. $. — filvdew i V. A. Handl. t^jjft S, 13& 



