BLOD-IGELN. 



utsträ'ckes först hufvudet med öppen raun fram och upp- 

 ät, för att finna det stalle der han kan fastsuga sig, Till 

 detta fäste framryckes derpä klacken, och trycknirigen 

 ofvanpä af den yttre lüften eller vattnet, häller äfven den 

 samma fast. Nu lossas munncn pä nylt och samma rörel- 

 ser fömyas under det kroppen flyitas i väglika böjnin- 

 gar, i hastighet täHande med en mängfotad larv. Men 

 saknas fotfästet och fara är förhanden, sä simma äfven 

 Iglarne. De bli da smalare, och platta ät sidorna och 

 slingra sig som ormar genom vattnet, ehuru de icke kun- 

 na jemföras i hastighet med fiskarne. 



Magen och tarmkanalen stracker sig frän svaiget ända 

 tili stjerten och synes utgöra en sainmanhängande del. 

 Bakom denna upptäckes, elter Igelns heia längd, en ta- 

 ge Hin träd, af leder liksom sammansatt, hvilken Poupart , 

 som först anatomiserade den medicinska Igeln, ansäg hö- 

 rande tili Igelns nervsystem, hvarom sednare naturforskare 

 varit okunnige eller misskänt det. Men Mangili har ny- 

 ligare bevisat Ponparts uppfinning verkligen vara ryggmer- 

 gen, frän hvars leder eller knotor nerverne spridas ät bä- 

 da sidor, och genom galvaniska rön satt detta utom allt 

 tvilVelsmäl. A ömse sidor om den nämde träden ligga 

 flera par smä rimda kroppar förenade genom en myeket 

 fm kanal, förmodligen eggstockar, hvari en mängd egg 

 kunna skönjas. 



Alla Iglar äro tväkonade, eller begge köndelarne Fin- 

 nas pä en och samma liksom hos Snäekornas Sniglar och 

 Inelfve- Maskarne. De synas pä ytan af, buken tätt nära 

 hvarandra dock narmare hufvudet an stjerten. Ofta Jikna 

 de blott punkter eller öppningar, och sädant utseende har 

 ocksä afloppsstället för oreniigheten pä öFra sidan strax 

 innanför klacken. Orn parningssättet är man ännu okun- 

 nig; men man vet säkert att en del lägga egg, och som 

 de bära antingen med sig eller fästa dem pä vattenvexter« 

 ne, medan andre föda iefvaride ungar. I all mannet äro 

 Iglar myeket seglifvade, äfven styckade eller hufvudlöse 

 kunna de ännu lefva nägon tid ; oija, som genom andhä- 

 lens tillslutande dodar andra Maskar och Insekter. skadar 

 dessa icke, men Spir. Vini beröfvar dem genast lil'vet. 



Nägre fästa sig begärligt viü huden af andra djur för 

 att suga deras vätskor, och i sädant fall äro den ofvanför 

 bestämde vätkända Igeln och den sä kailade Hast- Igeln I 

 synneihet bekante, 



Den Jörres vanliga längd är 3 — 5 tum, och största 

 feredden 5 — 6 linier. Hingarne äro ganska tydlige, om- 



